Справа № П/811/2939/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2019 року

Київ

справа №П/811/2939/15

адміністративне провадження №К/9901/19266/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року (суддя Притула К.М.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року (судді: Щербак А.А. (головуючий), Баранник Н.П., Суховаров А.В.)

у справі № П/811/2939/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мовекс К»

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мовекс К» (далі - ТОВ «Мовекс К») звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 червня 2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 210 056 грн, зокрема за основним платежем - 168 045 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 42 011 грн, з мотивів безпідставності його прийняття.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 29 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, позов ТОВ «Мовекс К» задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ від 08 червня 2015 року № .

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач неправомірно позбавив позивача можливості використати від'ємне значення з податку на додану вартість у рахунок погашення поточних податкових зобов'язань.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Кіровоградська ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Мовекс К» відмовити. Зокрема, скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій не враховано те, що в текстовому полі перед таблицею 1 додатка 2 за лютий 2015 року позивач не відобразив суму від'ємного значення, яку платник виявив бажання спрямувати для збільшення реєстраційної суми.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02 листопада 2016 року відкрив касаційне провадження за скаргою податкового органу.

ТОВ «Мовекс К» не скористалося своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

09 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що посадовими особами Кіровоградської ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Мовекс К» за березень 2015 року, за результатами якої складено акт від 20 травня 2015 року № 321/11-23-15-01/37297848.

У ході перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем пункту 48.1 статті 48, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого ТОВ «Мовекс К» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду (рядок 18 - рядок 20) та: сплачується до державного бюджету за березень 2015 року на суму податку на додану вартість 168 045 грн, що призвело до заниження податкових зобов'язань (рядок 25.1) податкової декларації за березень 2015 року на вказану суму податку.

На підставі висновків акта перевірки 08 червня 2015 року Кіровоградська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № форми «Р», яким ТОВ «Мовекс К» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 210 056 грн, зокрема за основним платежем - 168 045 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 42 011 грн.

17 червня 2015 року позивач подав скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення, однак рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 13 серпня 2015 року № 4385/10/11-28-10-01-08 останню залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішенням - без змін.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість визначено статтею 200 розділу V Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку.

Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобов'язаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН.

Проте відповідно до оновленого пункту 35 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200.3 цього Кодексу.

Накопичені до 1 лютого 2015 року залишки від'ємного значення податку на додану вартість повинні враховуватись в особливому порядку. Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену пунктом 201.3 статті 201 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Наказом Міністерства фінансів України від 23 вересня 2014 року № 966 затверджено форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок № 966).

Цим наказом Міністерство фінансів України затвердило нову форму декларації з податку на додану вартість, в якій для сум залишків від'ємного значення, непогашених станом на 1 лютого 2015 року, передбачено окремий розділ IV.

Відповідно до розділу IX Порядку № 966 суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли. Суми від'ємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу III декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року / I кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій.

Пунктом 5 Порядку № 966 встановлено, що у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються: у графах 2 - 6 - суми залишку від'ємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого від'ємного значення; у графах 2 - 6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (I квартал 2015 року) зазначаються суми від'ємного значення, що підлягають зарахуванню до звітного (податкового) кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У графі 6 (Д2) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період.

Значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 6 переноситься до рядка 26 декларації за поточний звітний (податковий) період; у графі 7 - сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Значення рядка «Усього, в т. ч.:» переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду. У графі 14 вказується сума залишку непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду. Значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 14 переноситься до рядка 31 декларації.

За положеннями підпункту 8 пункту 5 розділу V Порядку № 966 рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/ розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення.

Вимоги вищенаведених норм Податкового кодексу України та Порядку № 966 передбачають право платника податку на прийняття самостійного рішення за його вибором, або враховувати залишок від'ємного значення (бюджетного відшкодування) з податку на додану вартість за правилами, що діяли станом на 31 січня 2014 року, або за новими правилами в складі від'ємного значення розділу III декларації.

Заява платника податків є подією, з якою пов'язане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації, починаючи з лютого 2015 року, є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків податку на додану вартість до податкового кредиту в цій же декларації. Платник податків самостійно вирішує, в складі якої декларації наступних звітних (податкових) періодів, з набранням чинності пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, подати заяву та відобразити непогашені залишки податку на додану вартість, а також напрям їх використання.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що позивачем з дотриманням вищенаведених норм складено й подано декларацію з додатком 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року.

Задекларована позивачем сума 168 045 грн у графі 7 Додатка 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року перенесена до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду з дотриманням вимог Порядку та Податкового кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова