Справа № 160/4438/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року Справа № 160/4438/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представників позивача представників відповідача Савчук М.Ю., Коновалова А.П. Білявської Т.І., Шаблій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач правомірно зменшив податок на прибуток на суму сплаченого акцизного збору згідно з п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, виконавши всі необхідні умови для такого зменшення. Зокрема, позивач посилається на те, що ним було придбано важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, та використано їх для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД. Придбання важких дистилятів (газойлів) та використання їх в тому ж звітному періоді підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Наявність транспортних засобів, які відповідають товарним підкатегоріям 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, також підтверджено відповідними документами, що відображено в акті перевірки. Кількість використаних важких дистилятів (газойлів) не перевищує обсяги їх придбання у цьому ж звітному періоді, а також, вартість нафтопродуктів сплачено позивачем контрагентам-постачальникам у повному обсязі. Позивач вважає, що посилання відповідача на те, що в первинних документах не міститься окремого зазначення розміру сплаченого акцизного податку суперечить нормам чинного законодавства, адже жодним його положенням не визначеного такого обов`язку. Зі свого боку позивач належним чином відобразив у податковій звітності сплату акцизного податку та, в цей же час, є належним чином зареєстрованим платником акцизного податку. Також позивач вказує на те, що переведення обсягів пального з кілограм у літри здійснюється позивачем у відповідності до норм чинного законодавства. Позивач вказує на те, що як до перевірки, так і до суду, надав всі первинні документи, які підтверджують рух нафтопродуктів по підприємству. Крім того, позивач зазначає, що при вибутті запасів на підприємстві застосовуються метод середньозваженої вартості та метод ідентифікованої вартості.
Ухвалою суду від 16.05.2019 року провадження у цій справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
04.06.2019 року відповідач подав до суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечує, вказує на те, що позивачем не підтверджено факт сплати акцизного податку у складі вартості дизельного палива, у зв`язку з відсутністю зазначення сум акцизного податку, що підлягає сплаті, в первинних документах. Позивач, при розрахунку сум акцизного податку для зменшення податку на прибуток використовував залишки дизельного палива, що обліковувались станом на 1 січня 2018 року. Окрім цього, позивач не підтвердив факт списання придбаного дизельного палива у бухгалтерському обліку підприємства, що, в свою чергу, не підтверджує використання придбаного дизельного палива у його господарській діяльності. Позивачем не надано до перевірки документів, що підтверджують достовірність проведених перерахунків придбаного дизельного палива з кілограм у літри. Відповідач, також, посилався на наявність кредиторської заборгованості перед постачальником станом на 01 жовтня 2018 року, що свідчить про те, що не сплативши суму акцизного податку в ціні придбання, Позивач безпідставно зменшив податок на прибуток на суму такого акцизного податку. До того ж, позивачем не надано до перевірки товарні книги кількісного обліку нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП, журнали обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП та журнали вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП. Крім того, позивач здійснював реалізацію придбаного пального в межах підприємства та не нараховував і не сплачував відповідні суми акцизного податку до державного бюджету.
18.06.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи Офісу, які не були підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та вперше наведені у відзиві, не можуть братися судом до уваги. Представник позивача зазначає, що позивач правомірно відніс вартість витраченого палива (включаючи суму акцизного податку) до складу витрат при визначенні фінансового результату до оподаткування. Зазначає, що доводи Офісу про начебто "подвійне" зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму сплаченого акцизного податку не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що правомірно зменшив податок на прибуток на суму сплаченого акцизного податку на підставі п.15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.
20.06.2019 року відповідачем подано заперечення, у яких зазначено, що позивач не є виробником або імпортером дизельного пального; зареєстроване як платник акцизного податку; отримує акцизні накладні від постачальників; не складає та не реєструє в електронному вигляді в Єдиному реєстрі акцизних накладних накладні при використанні придбаного дизельного пального для власних потреб в господарській діяльності; податкові зобов`язання з акцизного податку по дизельному пальному не декларує та не сплачує. Відтак, акт і спірне податкове повідомлення-рішення складені правомірно.
25.06.2019 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких вказано, що з метою належного обґрунтування правової позиції податковий орган надає до суду висновок науково-практичної експертизи від 23.01.2019 року №126/10-е.
01.07.2019 року позивач подав до суду пояснення, в яких вказує на те, що у додаткових поясненнях Офіс не спростовує жодні аргументи позивача, викладені у позові, відповіді на відзив, а відтак, фактично погоджується з ними. Зазначає, що нові документи, які не були підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та вперше наведені у додаткових поясненнях та надані Офісом з порушенням строків встановлених КАС України, не можуть братися судом до уваги.
01.07.2019 року відповідно до вимог ч. 7 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено закрити підготовче провадження і перейти до розгляду справи по суті.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обґрунтування та доводи викладені в позовні заяві, відповіді на відзив, поясненнях на додаткові пояснення відповідача та поясненнях.
У судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обґрунтування та доводи, викладені у відзиві на адміністративний позов, запереченнях, додаткових поясненнях та поясненнях.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.
ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зареєстровано платником акцизного податку з 20.01.2017 р., номер запису в Реєстрі (унікальний ідентифікатор) №146.
За період з 01.01.2018 р. по 30.09.2018 р. підприємством надано до контролюючого органу декларації акцизного податку, форму яких затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 №14 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 26 вересня 2016 року N 841 зі змінами внесеними наказом Міністерства фінансів України від 24 квітня 2017 року N 451).
Відповідно до наданих щомісячних декларацій акцизного податку, відповідно до пп.213.1.12 п.213.1 ст.213 ПК України, ПрАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» податкові зобов`язання з акцизного податку не декларує, та відповідно не сплачує до бюджету.
Основним видом економічної діяльності є виробництво чавуну сталі та феросплавів (код КВЕД 24.10). Додатковими видами економічної діяльності є, зокрема, добування залізних руд (код КВЕД 07.10), виробництво коксу та коксопродуктів (код КВЕД 19.10), інші будівельно-монтажні роботи (код КВЕД 43.29), професійно-технічна освіта (код КВЕД 85.32), інші види освіти, н. в. і. у. (код КВЕД 85.59), діяльність лікарняних закладів (код КВЕД 86.10), неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.25), діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12), забір, очищення та постачання води (код КВЕД 36.00), будівництво житлових і нежитлових будівель (код КВЕД 41.20), будівництво трубопроводів (код КВЕД 42.21).
Судом встановлено, що в період з 14.12.2018 року по 22.01.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірки ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з питання повноти визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.01.2019 року №18/28-10-46-15/24432974.
Згідно з висновками акту перевірки проведеною перевіркою повноти визначення ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, встановлено порушення п.49.2 ст.49, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.213.1.2 п.213.1 ст.213, п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу, що призвело до:
- завищення податкових різниць, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу (рядок 03 Декларації) за три квартали 2018 року 139746981 грн.;
- завищення об`єкту оподаткування (рядок 04 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- завищення показника зменшення нарахованої суми податку (рядок 16 Декларації) за три квартали 2018 року - 139746981 грн.;
- заниження податку на прибуток (рядок 17, 19 Декларації) за три квартали 2018 року 114592524 грн.
27.02.2019 р. ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» подано скаргу на податкове повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.0.2019 року №19946/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги, повідомлено про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а скарги без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом звітних періодів, а саме, за три квартали 2018 р., отримав прибуток, який задекларував у податкових деклараціях з податку на прибуток.

ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» має на балансі та експлуатує у своїй діяльності 30 одиниць автосамоскидів БелАЗ (гірничо-транспортний цех - 705), 17 одиниць автосамоскидів кар`єрних САТ НОМЕР_1 (гірничо-транспортний цех - 705), 125 одиниць локомотивів (цех ремонту рухомого складу - 172), 49 одиниць локомотивів (управління залізничного транспорту, гірничого департаменту - 710), що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Факт наявності та використання на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» транспортних засобів, що класифікуються згідно кодів УКТ ЗЕД 8602 10 00 00 підтверджується актом перевірки.

У ході здійснення господарської діяльності під час експлуатації вказаних транспортних засобів ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» використовує важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.

На підтвердження сплати за дизельне паливо, що класифікується в зазначених товарних підкатегоріях, до перевірки були надані реєстри платежів та виписки банку на адресу постачальників палива.

Отже, факт сплати акцизного податку у вартості важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД підтверджується безпосередньо актом перевірки.

Судом встановлено, що впродовж січня-вересня 2018 року ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» придбав 30784944,06 кг (36992568,36 л) важких дистилятів (газойлів) за кодом 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД у наступних постачальників:

1) у ПП «Окко-бізнес контракт» () на загальну кількість 4142666 кг (4974260 л);

2) у ТОВ «Торговий Дім «Сокар Україна» () на загальну кількість 5383807 кг (6488423 л.);

3) у ТОВ «Глуско Україна» () на загальну кількість 3381844 кг (4043103 л);

4) у ТОВ «Манго-Груп» () на загальну кількість 4626651 кг (5584963 л);

5) у ТОВ «Алпен Трейд» () на загальну кількість 1202495 кг (1444418 л);

6) у ТОВ «Всесвіт-Ойл-Груп» () на загальну кількість 2896948 кг (3477619 л);

7) у ТОВ «Євростандарт» () на загальну кількість 3357136 кг (4037916 л);

8) у ФОП ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на загальну кількість 5793397 кг (6941867 л). Зазначені обсяги пального оплачені постачальникам, що підтверджується наданими до перевірки платіжними дорученнями і не оспорюєте актом перевірки.

Вказані обставини знаходять відображення в акті перевірки.

У період січень-вересень 2018 року Позивач використав для цих власних господарських потреб 31097351,165 л важких дистилятів (газойлів) за кодом 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.

ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 26.11.2018 р. задекларувало збільшення нарахованої суми податку на прибуток та збільшення різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (ряд. 03 за рахунок збільшення показника по рядку 2.1.1 додатку РІ до Декларації) за три квартали 2018 року у сумі 139746981 грн., що призвело до збільшення податку на прибуток.

ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у спеціальновідведеному місці в податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року надано доповнення.

З урахування наданих доповнень, встановлено факт збільшення фінансового результату до оподаткування на суму акцизного податку, що увійшов до вартості важких дистилятів, які були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, шляхом включення суми 139746981 грн. до рядку РІ до Декларації.

На ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» при вибутті запасів застосовуються метод середньозваженої вартості та метод ідентифікованої вартості. ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зберігає дизельне паливо у загальних резервуарах. Іншої можливості, через великі обсяги палива, яке закуповується, у підприємства немає. Ідентифікувати кожну окрему одиницю об`єму дизельного палива неможливо. Таким чином, ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовує метод середньозваженої вартості для списання дистилятів (газойлів), що класифікуються у товарній підкатегорії 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) тощо.

Суд зауважує, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Відповідно до пп.14.1.4 п.14.1 ст.14 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Згідно з п.п.14.1.212 пункту 14.1 ст.14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Поняття "реалізація спирту етилового" застосовується виключно для суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва спирту етилового.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального, з якого сплачено акцизний податок, виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу.

Відповідно до п.46.4 ст.46 ПК України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно з пп.213.1.12 п.213.1 ст.213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з: реалізації з акцизного складу/акцизного складу пересувного будь-яких обсягів пального або спирту етилового понад обсяги, що: отримані з інших акцизних складів/акцизних складів пересувних, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, або не підлягає оподаткуванню, або звільняється від оподаткування, або оподатковується на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Пунктом 214.4 ст.214 ПК України визначено, що у разі обчислення податку із застосуванням специфічних ставок з підакцизних товарів (продукції) базою оподаткування є їх величина, визначена в одиницях виміру ваги, об`єму, кількості товару (продукції), об`єму циліндрів двигуна автомобіля або в інших натуральних показниках.

Ставки податку для пального встановлені пп.215.3.4 п.215.3 ст.215 ПК України.

У відповідності до п.217.2 ст.217 та п.218.1 ст.218 ПК України суми акцизного податку з підакцизних товарів визначаються, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.

Відповідно до п.231.3 ст.231 ПК України - акцизна накладна складається платником в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Згідно з п.232.1 ст.232 ПК України система електронного адміністрування реалізації пального забезпечує автоматичний облік обсягів пального в розрізі платників податку за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, зокрема обсягів пального, що містяться у виданих та отриманих акцизних накладних, а також виробленого або ввезеного на митну територію України, з яких сплачено акцизний податок.

Пунктом 15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу визначено, що податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету платниками податку за поточний податковий (звітний) період, зменшується на суму сплаченого за такий поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних під категоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних під категоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підприємства, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, можуть узагальнювати інформацію в регістрах бухгалтерського обліку без застосування подвійного запису.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п.4 р.І Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 25.02.2016 №218 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 березня 2016 р. за № 405/28535 (далі - Порядок №218), акцизна накладна, розрахунок коригування акцизної накладної, заявка на поповнення (коригування) залишку пального заповнюються державною мовою.

Кількісні показники відповідних граф акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального заповнюються в кілограмах та літрах, приведених до температури 15 -0 С, з округленням до двох знаків після коми.

Приведення літражу пального до температури 15 -0 С здійснюється згідно з чинною нормативно-технічною документацією.

Кількісні показники відповідних граф акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального заповнюються в кілограмах та літрах, приведених до температури 15 -0 С, з округленням до двох знаків після коми.

Відповідно до пп.3 п.4 розділу ІІ Порядку №218 у верхній лівій частині акцизної накладної, яка не надається отримувачу пального, зазначається тип причини: пальне відвантажено з метою власного споживання.

У верхній лівій частині акцизної накладної, яка не надається отримувачу пального, зазначається тип причини: пальне відвантажено з метою власного споживання.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 №22, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за №377/8976, визначено форму платіжного доручення, яка встановлена додатком 2 та пунктом 1.13 глави 1 Інструкції № 22.

Вимоги щодо заповнення такого реквізиту платіжного доручення, як «Призначення платежу» містяться в пункті 3.8 Інструкції № 22, а саме: реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.».

За результатом здійснення системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, висновки відповідача, викладені в акті перевірки, мають характер припущень, оскільки відсутнє їх підтвердження будь-якими належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст.73-76 Кодексу адміністративного судочинства України та в контексті предмета перевірки.

Суд зауважує, що відповідач жодними належними доказами в розумінні ст.ст.73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України не довів у судовому засіданні викладених в акті перевірки обставин, що мали наслідком виникнення зазначених припущень у відповідача та мали наслідком винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем.

Натомість судом при розгляді зазначеної справи було встановлено наступне.

Форму та порядок заповнення акцизної накладної затверджено наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 р. № 218 «Про затвердження форм заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального».

Пунктом 4 розділу I зазначеного порядку визначені типи причин, коли акцизна накладна не надається отримувачу пального, одним з яких є тип 3 - пальне, що відвантажено з метою власного споживання.

Отже, акцизна накладна з типом причини «3 - пальне, що відвантажено з метою власного споживання» може бути складена виробником пального на обсяги пального, переданого в межах одного підприємства з метою власного споживання, з якого сплачується акцизний податок, а також особою-реалізатором пального на обсяги пального, отриманого від інших платників акцизного податку, з якого вже сплачувалася сума акцизного податку, що підтверджено зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та використаного виключно для власних потреб.

Проте, жодною нормою чинного ПК України не встановлено залежність факту сплати акцизного податку платником від можливості чи неможливості вирахування конкретної суми такого податку контролюючим органом.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність факту конкретизації суми акцизного податку, що на його думку має наслідком і відсутність сплати такого податку, є хибним, та не відповідає дійсним обставинам справи.

Суд зазначає, що якщо позивач використовує підакцизне дизельне пальне, що класифікується у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД, цілком на власні потреби для експлуатації транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8707 10 10 10, згідно з УКТ ЗЕД, і не є його реалізатором, у підприємства не виникає податкового зобов`язання з нарахування та сплати акцизного податку до Державного бюджету.

Суд також зазначає, що сплативши постачальнику вартість підакцизного товару, в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну, ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який використовує підакцизне дизельне пальне, що класифікується у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД цілком на власні потреби для експлуатації транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8707 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД та є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, набуває право застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не містить вимоги щодо сплати акцизного податку платником податку на прибуток, що застосовує зазначену пільгу, безпосередньо до Державного бюджету.

У свою чергу позивач довів належним чином факт оплати постачальникам за придбані підакцизні товари важкі дистиляти (газойлі), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД, що підтверджує, у тому числі, сплату суми акцизного податку. На підтвердження сплати за дизельне паливо, що класифікується в зазначених товарних підкатегоріях, як до перевірки були надані реєстри платежів та виписки банку на адресу постачальників палива.

При цьому, суд зазначає, що факт сплати акцизного податку у вартості важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, згідно з УКТ ЗЕД не заперечується представниками контролюючого органу, однак, останні при цьому зазначають, що суму визначену за акцизним податком неможливо вирахувати.

Судом встановлено, що позивач дійсно використовує в господарській діяльності транспортні засоби, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 відповідно до УКТ ЗЕД.

Доводи представників відповідача щодо того, що сума акцизного податку не вказана в рахунках, наданих постачальником пального, в виписках банку та платіжних дорученнях, спростовуються наступним.

Порядок безготівкових розрахунків в Україні визначається Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена Постановою Національного банку України «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» № 22 від 21.01.2004 р. Форма платіжного доручення встановлена додатком 2 та пунктом 1.13 глави 1 Інструкції № 22.

Вимоги щодо заповнення такого реквізиту платіжного доручення, як «Призначення платежу» містяться в пункті 3.8 Інструкції № 22: «Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України».

Отже, законодавством передбачено заповнення реквізиту «Призначення платежу» на розсуд платника з урахуванням документів, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в полі «Призначення платежу» зазначає, за що конкретно здійснюється перерахування коштів, номер та дату договору, який є підставою для здійснення господарської операції, номер та дата рахунку на оплату, виписаного постачальником.

Обов`язку вказувати суму акцизного податку у платіжних дорученнях при сплаті за поставлені важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, жодним законодавчим документом не передбачено.

Так, відсутність суми акцизного податку в полі «Призначення платежу» платіжного документу жодним чином не пов`язана з правом платника податків на застосування норм визначених у п. 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України, а також не свідчить про відсутність сплати акцизного податку в ціні поставленого товару.

Судом встановлено, що наказом по підприємству від 26.09.2006 року №737 затверджено та введено в дію Облікову політику ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Згідно з п.24 наказу від 26.09.2006 року №737 про «Облікову політику» при вибутті запасів ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовує наступні методи оцінки: метод середньозваженої вартості; метод по цінам продажу; метод ідентифікованої вартості.

Метод по цінам продажу, згідно того ж наказу, застосовується виключно для управління громадським харчуванням та торгівлею.

Метод ідентифікованої вартості застосовується лише в тому разі, якщо фізичний облік запасів на підприємстві організований таким чином, що надає можливість чітко ідентифікувати кожну одиницю запасів.

Оскільки, дизельне паливо - рідкий продукт, що використовується як паливо в дизельному двигуні внутрішнього згоряння, ідентифікувати кожну окрему одиницю його об`єму неможливо, тому при списанні застосовується саме метод середньозваженої вартості.

У відповідності до п.27 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 2 «Запаси», згідно з формулою середньозваженої собівартості, собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду, тобто залишки дизельного палива, які обліковуються на ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» станом на кожну звітну дату приймають участь у формуванні його ціни для відображення у обліку руху та вибуття.

Відтак, ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» при вибутті запасів застосовував метод середньозваженої вартості та метод ідентифікованої вартості.

Судом встановлено, що ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зберігає дизельне паливо у загальних резервуарах.

На підставі викладеного вище, та з урахуванням доказів, які містяться в матеріалах справи, ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовував метод середньозваженої вартості для списання дистилятів (газойлів), що класифікуються у товарній підкатегорії 2710 19 43 00 згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, з матеріалів справи видно, що ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства України, застосував метод середньозваженої вартості для списання дистилятів (газойлів), що класифікуються у товарній підкатегорії 2710 19 43 00 згідно УКТ ЗЕД.

Водночас, суд зазначає, що ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом звітних періодів з 01.01.2018 р. по 30.09.2018 р. отримано прибуток, який задекларований у податкових декларація з податку на прибуток, а саме: звітною декларацією за 1 квартал 2018 року від 24.04.2018 р. №; звітною декларацією за півріччя 2018 року від 03.08.2018 року №, звітною декларацією за три квартали 2018 року від 24.10.2018 року №, новою звітною декларацією за три квартали 2018 року від 06.11.2018 року №, уточнюючою звітною декларацією за три квартали 2018 року від 26.11.2018 року №.

При цьому, судом встановлено, що акцизний податок за транспортні засоби, які знаходяться у власності підприємства, що підтверджується технічними паспортами останніх, було включено в суми визначені за вище зазначеними податковими деклараціями, а саме: в новій звітній декларації за три квартали 2018 року від 06.11.2018 року № у сумі 139746981 грн., що також не заперечувалось контролюючим органом, як під час перевірки, так і під час судового розгляду справи.

Суд також не бере до уваги висновок науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 23.01.2019 року №126/10-е, з огляду на те, що він не знаходить свого підтвердження за результатом розгляду справи, а також, з урахуванням того, що предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Зокрема, згідно з Постановою Пленуму ВСУ «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4, неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Щодо порядку заповнення поданих позивачем податкових декларацій суд зазначає наступне.

Пунктом 46.4 статті 46 ПК України передбачено, що якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

У відповідності до абз.1 п. 46.4 ст. 46 ПК України позивач у спеціально відведеному місці в податкових деклараціях надав доповнення, що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах справи.

Абзацом 2 п.46.4 ст.46 ПК України визначено право платника податків у разі необхідності подати доповнення до декларації, форма якої не відповідає чинному законодавству.

При цьому, суд зазначає, що форма податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка вступила в дію з 14.12.2018 р. відповідно наказу Мінфіну від 19.10.2018 р. № 842, та яка враховує зміни, необхідні для декларування норм п.15 підрозділу 4 розділу XX ПК України, не передбачає заповнення будь-яких граф чи подання окремих додатків або доповнень до декларації з розшифровкою сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень.

У зв`язку із включенням п.15 до підрозділу 4 розділу XX ПК України показники рядка 16 додатка, які враховуються у зменшення нарахованої суми податку на прибуток підприємств, доповнено рядком 16.5. Відповідно до показник рядка 16 дорівнює сумі рядків (рядок 16.1 + рядок 16.4.1 + рядок 16.5). У рядку 16.5 відображається зменшення податку на прибуток підприємств на суму сплаченого за поточний звітний період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у відповідних товарних підкатегоріях УКТ ЗЕД, якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у відповідних товарних підкатегоріях УКТ ЗЕД, визначених у п. 15 підрозділу 4 розділу XX ПК України.

Отже, суд зазначає, що ані жодною нормою чинного ПК України, ані будь-якою іншою нормою чинного законодавства України не встановлено імперативної норми щодо подання разом з декларацією з податку на прибуток розшифровки сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень.

Таким чином, суд робить висновок про безпідставність збільшення ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств за спірним податковим повідомленням-рішенням.

У відповідності до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірного рішення.

Отже, за сукупності вказаних обставин, висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, що сплачений позивачем за подання до суду адміністративного позову у сумі 19210 грн. відповідно до платіжного доручення №600014930 від 07.05.2019 року.

Керуючись ст.ст.73, 77, 78, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (вул. Криворіжсталі, 1, м. Кривий Ріг, 50095, ) до Офісу великих платників податків ДФС (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 15.02.2019 року № щодо збільшення Публічному акціонерному товариству «АрселорМіттал Кривий Ріг» суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 114592524 грн. та накладення 57296262 грн. штрафних санкцій (загалом 171888786 грн.).

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС () судові витрати з оплати судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн., відповідно до платіжного доручення №600014930 від 07.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 26 вересня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський