Справа № 160/7285/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Справа № 160/7285/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
31 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- Авдієвський коксохімзавод 50 річчя СРСР слюсарем по ремонту металургійного обладнання (код КП-7233), у період з 17.06.1982 р. по 25.11.1982 р. - 5 місяців 08 днів,
- Дніпродзержинське СУ-2 Треста Дніпрококсохімремонт слюсарем монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 16.08.1983 р. по 04.06.1984 р. - 9 місяців 18 днів,
- Дніпропетровське СУ Тресту Дніпрококсохімремонт слюсарем-монтажником по ремонту технологічного обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 22.07.1987 р. по 31.08.1989 р. - 2 роки 1 місяць 3 дні,
- ВАТ Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського слюсарем-ремонтником листопрокатного відділення (код 3.3а) у період з 01.07.2005 р. по 06.09.2006 р. - 1 рік 2 місяця 6 днів,
- ТОВ Техстандарт-Плюс слюсарем-ремонтником в службі забезпечення виробництва (код 7233) у період з 06.07.2015 р. по 26.08.2015 р. - 1 місяць 20 днів та у період з 09.03.2016 р. по 29.07.2016 р. - 4 місяців 20 днів,
- період з 18.06.1984 р. по 30.05.1986 р. служба в армії - 1 рік 11 місяців 12 днів;
- зобов`язати відповідача призначити та нарахувати йому з урахуванням пільгового стажу, передбаченого Списком №2, в розмірі 18 років 1 місяць 17 днів, пенсію з 55 років, починаючи з 12 лютого 2019 року.
Позивач вважає, що відповідно до трудової книжки його пільговий стаж підтверджуються наступними записами, а саме: за № 1-3 пільговий стаж складають 05 місяців 08 днів, за № 5-6 - пільговий стаж 09 місяців 18 днів, за № 8-10 - пільговий стаж 10 місяців 27 днів, за № 11-12 - пільговий стаж 02 роки 01 місяць 09 днів, за № 13-15 - пільговий стаж 9 років 07 місяців 07 днів, за № 20-21 - пільговий стаж 07 місяців 16 днів, за № 22-23 - пільговий стаж 1 рік 02 місяців 06 днів, за № 45-46 - пільговий стаж 01 місяць 20 днів, за № 49-51 - пільговий стаж 04 місяців 20 днів. Таким чином, його пільговий стаж складає 16 років 2 місяця 5 днів. Враховуючи вищезазначене, позивач має право на пільгову пенсію з 55 років згідно із Списком №2. Тому позивач вважає відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах протиправною та такою, що порушує його права на пенсійне забезпечення, а тому він звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 05.08.2019 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На виконання вимог ухвали суду 30.08.2019 року відповідачем було подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду з особистою заявою і документами на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), зі змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 р. №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі - Закон №2148). За результатом розгляду документів, наданих позивачем для призначення пенсії встановлено, що загальний страховий стаж позивача склав 31 рік 8 місяців 11 днів, пільговий стаж по Списку №2 - 12 років 2 місяці 5 днів. Враховуючи вищезазначене, за відсутності необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу було правомірно відмовлено. Зважаючи на викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Керуючись приписами ст.263 КАС України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до трудової книжки БТ НОМЕР_1 працював на посадах, які надають йому право на пільгову пенсію за віком за Списком № 2, а саме:
- у період з 17.06.1982 року по 25.11.1982 року слюсарем по ремонту металургійного обладнання (код КП-7233) на Авдієвському коксохімзаводу 50 річчя СРСР;
- у період з 16.08.1983 року по 04.06.1084 року слюсарем монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва на Дніпродзержинському СУ-2 Треста «Дніпрококсохімремонт»;
- у період з 22.07.1987 р. по 31.08.1989 р. слюсарем-монтажником по ремонту технологічного обладнання основних цехів коксохімічного виробництва на Дніпропетровському СУ Тресту «Дніпрококсохімремонт»;
- у період з 01.07.2005 р. по 06.09.2006 р. слюсарем-ремонтником листопрокатного відділення (код 3.3а) на ВАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського»;
- у період з 06.07.2015 р. по 26.08.2015 р. та у період з 09.03.2016 р. по 29.07.2016 р. слюсарем-ремонтником в службі забезпечення виробництва (код 7233) ТОВ «Техстандарт-Плюс».
Так, після досягнення 55 річного віку, 26.03.2019 року позивач звернувся до Управління застосування пенсійного законодавства відділ з питань призначення та перерахунків пенсії №2 Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, про призначення пенсії на пільгових умовах.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч.1 ст.48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Судом встановлено, що позивачем для призначення йому пенсії було надано трудову книжку, яка містить наступні записи про період та характер роботи.
Так, розпорядженням №1016 від 03.06.1982 року позивач був прийнятий на роботу в Авдіївський коксохімічний завод ім.50-річчя СРСР в вугілляпідготовчий цех № 2 слюсарем по ремонту металургійного обладнання на період виробничої практики. Розпорядженням №1021 від 25.11.1982 року звільнений у зв`язку закінченням виробничої практики.
Професія слюсар по ремонту металургійного обладнання вугілляпідготовчого цеху (код КП-7233), яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачена Списком №2 виробництв, цехів, професій, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах, а саме: розділом V «Коксове, пекококсове, термоантрацитове та коксохімічне виробництво. Вугілляпідготовчі цехи та відділення» пунктом «а» - робочі (слюсарі ремонтні). Дана обставина підтверджується довідкою від 18.03.2019 року №05-1/21/497.
16.08.1983 року розпорядженням про прийняття на роботу № 240 позивач був прийнятий на роботу до тресту «Дніпрококсохімремонт» Дніпродзержинське СУ №2 слюсарем-монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва. Вказана посада, також передбачена Списком №2 розділ V абзацем «а» - робочі, а саме: слюсарі ремонтні. Розпорядженням №133 від 04.06.1984 р. позивач був звільнений з посади, у зв`язку з призовом до Радянської Армії.
Під час роботи позивача на Авдіївському коксохімічному заводі 50 річчя СРСР та ВАТ «Дніпрокосохімремонт» діяв Список № 2 затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, де в розділі V «Коксове, пекококсове, термоантрацитове та коксохімічне виробництво. Вугілляпідготовчі цехи та відділення» в пункті «а», зазначені спеціальності - робочі зайняті на текучих ремонтах коксохімічних агрегатів, слюсарі ремонтні. Отже, посади - слюсар по ремонту металургійного обладнання та слюсар-монтажник по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва повинні зараховуватись до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Розпорядженням №744 від 20.09.1989 року позивач був прийнятий до Дніпропетровського трубопрокатного заводу ім.Леніна слюсарем ремонтником металургійного обладнання основних цехів. Розпорядженням №150 від 27.04.1999 р. позивач був звільнений за власним бажанням.
Так, за час роботи позивача на Дніпропетровському трубопрокатному заводі ім.Леніна діяло декілька Списків №2.
Список №2, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, в якому в розділі IV «Металургійне виробництво», підрозділі IV «Трубне виробництво (трубопрокатне, трубосварочне, електросварочне, трубоволочильне, труболітейне, фітінгове, балоне) та оцінкувальні цехи» абзацем «а» зазначає посаду - слюсарі ремонтні.
Зазначена в перерахованих Списках №2 професія на Дніпропетровському трубопрокатному заводі ім.Леніна у період з 20.09.1989 року по 27.04.1999 рік відповідає записам в трудовій книжці.
Аналізуючи викладене суд доходить висновку, шо позивачем щодо призначення пільгової пенсії була надана копія трудової книжки, в якій чітко зазначені всі періоди роботи, які відносяться до пільгового періоду, тобто, стаж позивача повністю підтверджується.
Згідно із ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 року)) визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І цієї Конвенції.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Судом також встановлено, що відповідно до трудової книжки та довідки від 05.02.2019 року №23/4 позивач, у період 18.06.1984 р. по 30.05.1986 р. проходив військову службу. З 16.08.1983 р. по 04.06.1984 р. позивач працював слюсарем монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва та був звільнений у зв`язку із призивом на військову службу.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Згідно із абз.2 ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п.1 ст.2 Закону також віднесено і військову службу.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах, уточнюючу довідку передбачену пунктом 20 Порядку №637.
- Авдієвський коксохімзавод 50 річчя СРСР слюсарем по ремонту металургійного обладнання (код КП-7233), у період з 17.06.1982 р. по 25.11.1982 р.,
- Дніпродзержинське СУ-2 Треста Дніпрококсохімремонт слюсарем монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 16.08.1983 р. по 04.06.1984 р.,
- Дніпропетровське СУ Тресту Дніпрококсохімремонт слюсарем-монтажником по ремонту технологічного обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 22.07.1987 р. по 31.08.1989 р.,
- ВАТ Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського слюсарем-ремонтником листопрокатного відділення (код 3.3а) у період з 01.07.2005 р. по 06.09.2006 р.,
- ТОВ Техстандарт-Плюс слюсарем-ремонтником в службі забезпечення виробництва (код 7233) у період з 06.07.2015 р. по 26.08.2015 р. та у період з 09.03.2016 р. по 29.07.2016 р.,
- період з 18.06.1984 р. по 30.05.1986 р. служба в армії.
Але, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу щодо зобов`язання Головне Управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити та нарахувати позивачу з урахуванням пільгового стажу, передбаченого Списком №2, в розмірі 18 років 1 місяць 17 днів, пенсію з 55 років, починаючи з 12 лютого 2019 року, оскільки згідно з вимогами ст.58 Закону №1058 Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч.1, 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в сумі 384,20 грн. (768,40 грн. : 2).
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд, -
Позов задовольнити частково.
- Авдієвський коксохімзавод 50 річчя СРСР слюсарем по ремонту металургійного обладнання (код КП-7233), у період з 17.06.1982 р. по 25.11.1982 р.,
- Дніпродзержинське СУ-2 Треста Дніпрококсохімремонт слюсарем монтажником по ремонту обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 16.08.1983 р. по 04.06.1984 р.,
- Дніпропетровське СУ Тресту Дніпрококсохімремонт слюсарем-монтажником по ремонту технологічного обладнання основних цехів коксохімічного виробництва у період з 22.07.1987 р. по 31.08.1989 р.,
- ВАТ Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського слюсарем-ремонтником листопрокатного відділення (код 3.3а) у період з 01.07.2005 р. по 06.09.2006 р.,
- ТОВ Техстандарт-Плюс слюсарем-ремонтником в службі забезпечення виробництва (код 7233) у період з 06.07.2015 р. по 26.08.2015 р. та у період з 09.03.2016 р. по 29.07.2016 р.,
- період з 18.06.1984 р. по 30.05.1986 р. служба в армії.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма