Справа № 420/4668/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

сторін:

представник позивача - Грандовська Т.М.

представник відповідача - Мунтян Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Хлібна база 77» Державного агентства резерву України (67200, Одеська область, смт. Іванівка) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу № 6024 від 30.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Державного підприємства «Хлібна база 77» Державного агентства резерву України до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому, просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо призначення фактичної перевірки ДП "ХЛІБНА БАЗА №77" () на підставі п на підставі п.п. 19 1 .1.4 п. 19 1 .1 ст. 19 1, п.п. 19 1.1.14 п. 19 1.1 ст. 19 1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 6024 від 30.07.2019 року «Про проведення фактичної перевірки ДП "ХЛІБНА БАЗА №77" ().

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що вважають оскаржений Наказ таким, що суперечить Конституції України, нормам Податкового кодексу України, оскільки його прийнято з грубим порушенням приписів ст. 80 Податкового кодексу України, що прямо вказує на його незаконність, а тому він має бути скасованим.

А тому, з огляду на невідповідність зазначених у оскаржуваному Наказі контролюючого органу підстав до проведення фактичної перевірки вимогам Податкового кодексу України, вважають, що дії службових осіб Головного управління ДФС в Одеській області, які виразилися у виданні такого Наказу всупереч нормам права, є протиправними, а оскаржуваний Наказ підлягає безумовному скасуванню.

02.09.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов. В обгрунтування зазначено, що Відповідач позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до положень Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС в Одеській області з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, було цілком правомірно видано наказ №6024 від 30.07.2019 «Про проведення фактичної перевірки ДП . «Хлібна база 77» ().

Заяви чи клопотанння від сторін.

16.09.2019 року від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії судом не вчинялись.

Представинк позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

30.07.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі - Відповідач) видано Наказ № 6024 «Про проведення фактичної перевірки ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ХЛІБНА БАЗА №77"()(надалі - Наказ).

У відповідності до змісту даного Наказу з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п. 19 1 .1.4 п. 19 1 .1 ст. 19 1 , п.п. 19 1 .1.14 п. 19 1 .1 ст. 19 1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України з 30.07.2019 року наказано провести фактичну перевірку ДП "ХЛІБНА БАЗА №77"(), юридична адреса: Одеська обл., Іванівський район, селище міського типу Іванівка (надалі - Позивач) за період з 01.01.2019 року - по дату закінчення фактичної перевірки.

Не погоджуючись із оскарженим Наказом № 6024 від 30.07.2019 року, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2756-VI (зі змінами та доповненнями), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Функції контролюючих органів чітко визначені в статті 19і Податкового кодексу України, к зокрема визначають здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп.191.1.14).

Відповідно до приписів п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшою переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з пункту 61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Приписами п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки контролюючим органом регламентовано правовими нормами встановленими ст. 80 Податкового кодексу України.

Так, у відповідності до приписів п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (п.п. 80.2.1 п. 80.2 ст. 80ПКУ);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПКУ);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПКУ);

неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п.п. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПКУ);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПКУ (п.п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПКУ);

Згідно п. 80.5 ст. 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Приписи абз. 3 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України визначають, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Висновки суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо вимоги про визнання протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо призначення фактичної перевірки ДП "ХЛІБНА БАЗА №77" () на підставі п на підставі п.п. 19 1 .1.4 п. 19 1 .1 ст. 19 1, п.п. 19 1.1.14 п. 19 1.1 ст. 19 1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, суд вважає відмовити в цій частині позовної вимоги, виходячи з наступного.

Позивач посилається на невідповідність виданого наказу вимогам п.п. 80.2.5. п. 80,2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки на думку Позивача наказ не містить підставу для проведення фактичної перевірки, проте, суд не погоджується із зазначеною думкою Позивача, осільки зазначений наказ прийнятий у відповідності до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, який передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платник податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча 6 однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Судом встановлено, що основною причиною видачі наказу на проведення фактичної перевірки, була інформація Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків про реалізацію авіаційного палива для газотурбінних двигунів у кількості 1348,458 тонн, на яке було оформлено у векселі АА2612687 від 15.04.2019 року та АА2612688 від 24.04.2019 року, було реалізовано на ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА АРОН» (), яким в свою чергу паливо авіаційне для газотурбінних двигунів реалізовано на адресу ДП «Хлібна база 77» ().

Суд зазначає, що з урахуванням положень даної норми, Відповідачем було дотримано положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, оскільки функції контролюючих органів чітко визначені в статті 191 Податкового кодексу України, та зокрема визначають здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп.191.1.14).

Враховуючи вищезазначені положення Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС в Одеській області з метою виконання покладених на контролюючий орган функцій з контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, було цілком правомірно призначено проведення фактичної перевірки ДП «Хлібна база 77» ().

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 6024 від 30.07.2019 року «Про проведення фактичної перевірки ДП "ХЛІБНА БАЗА №77" (), суд вважає в цій частині позовних вимог задовольнити, виходячи з наступного.

Суд погоджується із думкою Позивача, що Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Так положенням статті 81 Податкового кодексу України, Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (затверджена постановою Кабінету Міністрів України від ЗО листопада 2011 року № 1242), Інструкції з діловодства у Державній фіскальній службі України (затверджена наказом Державної фіскальної служби від 27 листопада 2014 року №333), вимог ДСТУ 2732:2004 та ДСТУ 4163-2003 скріплення печаткою контролюючого органу є обов'язковим.

Суд зазначає, що зазначене є підставою для визнання спірного наказу таким, що не відповідає пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, в частині способу виконання відповідачем владних управлінських функцій.

На це звернув увагу 11 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №826/14478/17, адміністративне провадження №К/9901/56090/18, в якому досліджував питання правових наслідків відносно неналежного оформлення наказу про проведення податкової перевірки.

Також, суд звертає увагу, на рішення Верховного Суду у постанові від 26.02.2019 р. по справі № 826/9082/15, про оскарження наказу щодо проведення податкової перевірки, в якому суд дійшов висновку, що у разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема, в якому відсутня печатка податкового органу, платник податку звільняється від обов'язку надання відповіді на такий запит, що в свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

З огляду на невідповідність оскарженого наказу нормам законодавства, яке виражається у відсутності печатки контролюючого органу у наказі, а також не зазначено тривалість такої перевірки, суд вважає, що такий наказ підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-73, 77, 139, 159, 241-246, 250-251, 263 КАСУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Хлібна база 77» Державного агентства резерву України (67200, Одеська область, смт. Іванівка) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу № 6024 від 30.07.2019 року- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 6024 від 30.07.2019 року про проведення фактичної перевірки ДП «Хлібна база 77» ().

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства «Хлібна база 77» Державного агентства резерву України () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.10.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.