Справа № 686/2558/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/2558/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Продан Б.Г.

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

03 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2019 року (місце постановлення ухвали - м. Хмельницький, повний текст складено 10.07.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі №0177/40000/18 від 11 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 49390,32 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України в Хмельницькій області про скасування Постанови № 0177/40000/18 від 11 грудня 2018 року про притягнення її до відповідальності за ст. 485 МК України - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що відсутні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Позивачка вказує, що 14.01.2019 року засобами поштового зв`язку отримала оскаржувану постанову. В період з 23.01.2019 року по 25.01.2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні, тобто не мала об`єктивної можливості звернутись до суду з позовом у встановлені законодавством строки.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить оскаржувану ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2019 року скасувати, а матеріали справи направити суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представники відповідача в судовому засіданні просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана з пропущенням строку на звернення до суду, оскільки з 14.01.2019 року до 23.01.2019 року було достатньо часу для підготовки та звернення з позовом до суду. Перебування на амбулаторному лікуванні також не є перешкодою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення у особи права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Колегія суддів враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як видно з матеріалів справи, постанову у справі про порушення митних правил №0177/40000/18 від 11 грудня 2018 року, отримано позивачкою поштою 14.01.2019, звернулась до суду з адміністративним позовом вона - 29.01.2019, тобто, з пропуском десятиденного строку, встановленого законом.

Позивачка до суду першої інстанції подала заяву про поновлення строку для звернення до суду, яка мотивована тим, що вона не мала можливості вчасно подати позовну заяву у зв`язку із перебуванням на амбулаторному лікуванні в період з 23.01.2019 по 25.01.2019.

До заяви про поновлення строку для звернення до суду ОСОБА_1 долучила довідку довільної форми з печаткою лікаря ОСОБА_2 від 25.01.2019, в якій вказано, що ОСОБА_1 перебувала на лікуванні в уролога поліклініки №1 в період з 23.01.2019 по 25.01.2019.

Колегія суддів звертає увагу, що в даній довідці не зазначено повної назви лікувальної установи (місто), де перебувала позивачка, та обставин, на які вона посилається, зазначено лише, що "перебувала на лікуванні в уролога поліклініки №1 в період з 23.01.2019 по 25.01.2019". Не вказано режим лікування (стаціонарний чи амбулаторний), проведені медичні маніпуляції, їх необхідність для позивача та вплив на здатність сприймати навколишнє середовище. Оригінал вказаної довідки, представник позивачки в суді апеляційної інстанції до огляду не надав.

Отже, колегія суддів вважає такий доказ неналежним, тобто таким, що не містить інформацію щодо предмета доказування.

Також під час дослідження матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено, що 11.12.2018 о 10:30 год. відбудеться розгляд справи про порушення митних правил №0177/40000/18. Зазначене повідомлення було вручене позивачу 03.12.2018 року, що підтверджується листом №7676/С/22-70-00.4-20-1 від 30.11.2018 (а.с 53).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено саме з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства своєчасно виконувати ними процесуальні дії, передбачені КАС України.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення із позовом до суду, встановлений КАС України і вказані підстави у заяві про поновлення строку звернення до суду не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно наявності підстав для повернення позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 жовтня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.