Справа № 320/2538/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м. Київ №320/2538/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна фірма Україна»

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" із позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області форми "Р" від 26.03.2019 №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про неправомірність винесення відповідачем спірного податкового повідомлення - рішення, оскільки відповідачем протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі №810/357/17 не пред`явлено виконавчого листа до виконання, чим порушено норми Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Закону України «Про виконавче провадження». Позивачем зазначено про сплив строку примусового виконання судового рішення по справі №810/357/17 та зауважено про недопустимість винесення податкового повідомлення - рішення на підставі судового рішення та акта перевірки, на підставі якого вже виносились податкові повідомлення - рішення, що оскаржено позивачем у судовому порядку. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення - рішення із визначеною сумою грошового зобов`язання до сплати у розмірі 175 317, 50 грн. винесено з порушенням строку, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

13.06.2019 до суду представником Головного управління ДФС у Київській області подано відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування якого зазначено про безпідставність тверджень позивача про необхідність пред`явлення відповідачем виконавчого листа до виконання рішення суду по справі №810/357/17. Так, рішенням суду по справі №810/357/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна", позовну заяву задоволено частково; будь-якого стягнення чи іншої дії на користь відповідача, на підставі чого відповідачеві необхідно було б отримувати виконавчий лист - не передбачено. Щодо тверджень позивача про порушення строків винесення спірного податкового повідомлення - рішення, представником відповідача зазначено про те, що нормами ПК України не передбачено термінів з приводу повторного винесення податкових повідомлень - рішень та визначальною ознакою, що стосується строків винесення податкових повідомлень - рішень, є строки, передбачені статтею 102 ПК України, а саме строк у 1095 днів, протягом якого податковий орган повинен визначити суми грошових зобов`язань, а відтак, відповідачем дотримано законодавчо встановлені строки при винесенні спірного податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 продовжено строк проведення підготовчого засідання.

02.07.2019 представником позивача до суду подано відповідь на відзив з поясненнями, аналогічними позовній заяві та додатково зазначено про наявність підстав непогашення заборгованості, зокрема, ненадання відповідачем визначених податковим законодавством документів до відповідних органів.

Протокольною ухвалою суду від 28.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 28.08.2019 з огляду на надані представниками сторін клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" () зареєстровано як юридична особа 15.09.2005, номер запису 1 005795 за адресою: 08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Волошкова, будинок 42/2, офіс 1, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Основним видом економічної діяльності за КВЕД є будівництво житлових і нежитлових будівель (код 41.20).

У період з 27.10.2016 по 07.12.2016 Головним управлінням ДФС у Київській області проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна фірма Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, за результатами якої складено акт від 14.12.2016 №148/10-36-14-04/33776341, яким встановлено виявлені порушення позивачем вимог законодавства:

- п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 1 604 780,00 грн., у тому числі: за 2013 рік у сумі 677 949,00 грн., за 2014 рік у сумі 703 986,00 грн. та за 2015 рік у сумі 222 845,00 грн.;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у період, що перевірявся, на загальну суму 1 644 871,00 грн., у тому числі по періодах: за червень 2013 року на суму 674,00 грн., за липень 2013 року на суму 9 902,00 грн., за серпень 2013 року на суму 29 283,00 грн., за вересень 2013 року на суму 10 958,00 грн., за жовтень 2013 року на суму 185 636,00 грн., за листопад 2013 року на суму 178 585,00 грн., за грудень 2013 року на суму 70 354,00 грн., за червень 2014 року на суму 65 169,00 грн., за серпень 2014 року на суму 275 529,00 грн.; за вересень 2014 року на суму 85 178,00 грн., за листопад 2014 року на суму 345 777,00 грн., за грудень 2014 року на суму 140 254,00 грн., за листопад 2015 року на суму 46 978,00 грн. та за грудень 2015 року на суму 200 594,00 грн.

На підставі Акту від 14.12.2016 №148/10-36-14-04/33776341 Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято наступні податкову повідомлення-рішення:

- № від 03.01.2017, яким позивачеві донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 537 291, 25 грн., у тому числі податкове зобов`язання на суму 1 229 833,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 307 458,25 грн.;

- № від 03.01.2017, яким позивачеві донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2 005 937,50 грн., у тому числі податкове зобов`язання на суму 1604750,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 401187,50 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивачем оскаржено останні у судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 03.01.2017 № та № від 03.01.2017 в частині нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно - проектна фірма Україна» податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 089 579,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272394, 75 грн.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17 набрала законної сили 25.07.2017.

26.02.2019 на підставі Акту від 14.12.2016 №148/10-36-14-04/33776341, постанови Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17 та ухвали Київського апеляційного адміністративно суду від 25.07.2017 у справі №810/357/17 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення - рішення №.

Так, вказаним податковим повідомленням - рішенням збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 175 3117, 50 грн., зокрема, з податку на додану вартість у розмірі 140 254, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 35063, 50 грн., що утворилась як різниця сум податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій в результаті часткового скасування постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 по справі №810/357/17 податкового повідомлення рішення № від 03.01.2017, зокрема в частині нарахування позивачеві податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1089579,00 грн. (1229833, 00 грн. - 140254, 00 грн.) та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272384, 75 грн. ( 307458, 25 грн. - 35063,50 грн.)

Вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

При цьому, за змістом пункту 60.4 статті60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 визначено, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні - рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення - рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства.

Як свідчать матеріали справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 скасовано податкові повідомлення-рішення від 03.01.2017 № та № від 03.01.2017 в частині нарахування товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно - проектна фірма Україна» податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 089 579,00 грн. (один мільйон вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272394 (двісті сімдесят дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн.75 коп.

26.03.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 140254, 00 грн. та сплату 35063, 50 грн. штрафних санкцій.

За наведених обставин справи та особливостей правового регулювання, суд дійшов висновку, що податковим законодавством визначено порядок повторного винесення податкового повідомлення рішення у випадку зменшення суми грошового зобов`язання, яким і керувався відповідач у справі при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 №.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду по справі №К/9901/53583/18 від 11.09.2018.

Щодо твердження позивача про порушення строку винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення суд зазначає таке.

Нормою п.102.1 ст.102 ПК України передбачено самостійне визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань та проведення перевірки платника податків у випадках, визначених цим Кодексом не пізніше закінчення 1095 днів.

Суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 № винесено на підставі акта від 14.12.2016 №148/10-36-14-04/33776341, постанови Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №810/357/17, яка набрала законної сили.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Отже, податковий орган має строк 1095 днів для стягнення податкового боргу з дня узгодження суми податкового повідомлення - рішення, тобто з дня набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду по справі №810/357/17, а саме 25.07.2017.

Таким чином, з дня набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду по справі №810/357/17, а саме 25.07.2017, податкові повідомлення-рішення від 03.01.2017 № та № від 03.01.2017 в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельно - проектна фірма Україна» податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 089 579,00 грн. (один мільйон вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272394 (двісті сімдесят дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн.75 коп. є узгодженими, в зв`язку із чим Головним управлінням ДФС у Київській області винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення в межах 1095 днів, тобто у відповідності до норм ПК України.

Крім того, суд зауважує, що у будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, само по собі не впливає на його законність.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 по справі К/9901/30/17 820/1975/17.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та непред`явлення виконавчого листа по справі №810/357/17 до виконання суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною четвертою статті 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В силу підпункту 18.1 пункту 18 частини першої Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина третя статті 373 КАС України).

Інструкцією з діловодства в адміністративних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №174, зокрема регламентовано порядок звернення судових рішень до примусового виконання.

Відповідно до пунктів 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3 цієї Інструкції для виконання судового рішення в адміністративній справі, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, особі, на користь якої воно ухвалено, за її письмовою заявою видається один виконавчий лист (додаток 15).

Виконавчий лист видається за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, або їхніх представників після набрання судовим рішенням законної сили, а у справах, за якими рішення підлягає негайному виконанню, - у день ухвалення судового рішення.

Відповідно до постанови Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 по справі №810/357/17, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 03.01.2017 № та №.

Відтак, позивачем по справі №810/357/17 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна", а відповідачем - Головне управління ДФС у Київській області.

Суд зауважує, що ні Кодексом адміністративного судочинства України, ні Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено видачі виконавчого листа відповідачеві у справі.

Відтак, посилання позивача на непред`явлення виконавчого листа до виконання та винесення спірного податкового повідомлення - рішення всупереч вимог ПК України Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану ним у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№4909/04; пункт 58), відповідно до якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, судові витрати не відшкодовуються позивачеві.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна фірма Україна» (, адреса місцезнаходження: 08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Волошкова, будинок 42/2, офіс 1) до Головного управління ДФС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 вересня 2019 року