Справа № 620/3917/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3917/18 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку розміру довічного грошового утримання починаючи з 01.01.2018 по 01.08.2018 протиправними;

- зобов`язати Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн. та відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від №03-36/1041/18 від 07.08.2018 та виплатити його з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру довічного грошового утримання починаючи з 01.01.2018 по 01.08.2018 протиправними.

Зобов'язано Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 по 01.08.2018 виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн. та відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від №03-36/1041/18 від 07.08.2018 та виплатити його з урахуванням раніше виплачених сум.

У січні 2019 року на адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати додаткове рішення від 17 липня 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо стягнення судових витрат - відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскільки позивачем надано лише договір про надання правової допомоги та квитанція до прибуткового касового ордера, що ставить під сумнів отримання адвокатом зазначених коштів, при цьому детального розрахунку не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при прийнятті рішення по справі не вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу адвоката, відтак слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь позивача здійснених та документально підтверджених судових витрат в розмірі 5000 грн.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, з аналізу наведених правових норм, вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та Адвокатським бюро «Сергія Денисенка» укладено Договір від 10.09.2018 № 10/09/18-04 про надання правової допомоги (а.с. 13).

Пунктом 3.1 вказаного Договору на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату, та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

У відповідності до пункту 3.2 Договору розмір гонорару Адвоката визначається окремо за кожну стадію (досудове розслідування, судовий розгляд, перегляд судових рішень) з урахуванням усіх критеріїв, зазначених в п.3.1 цього Договору, та фіксується в протоколах погодження договірної ціни, які є невід'ємними додатками до даного Договору.

Згідно протоколу погодження договірної ціни за надання послуг від 10.09.2018, розмір витрат по оплаті послуг визначався наступним чином: надання правової допомоги під час досудового врегулювання спору, при підготовці та поданні до суду позову про визнання дій Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (щодо перерахунку довічного грошового утримання судді)- 5000 грн (а.с. 16).

Відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду викладеної в постанові від 01 жовтня 2018 року по справі №569/17904/17 в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Так, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: квитанцію до прибуткового касового ордеру №3 від 30.11.2018 про сплату 5000 грн та розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката (опис наданих послуг на стадії досудового врегулювання спору, при підготовці та поданні до суду позову) від 30.11.2018 згідно з яким адвокатським бюро надано наступні послуги:

- попередня консультація 0,5 год. - 400 грн; ознайомлення з документами клієнта, їх опрацювання та правовий аналіз - 0,25 год. - 200 грн: складання заяви до органів пенсійного фонду - 0,625 год. - 500 грн; вивчення та аналіз судової практики в подібних правовідносинах - 1 год. - 800 грн; складання позовної заяви - 4 год. - 3000 грн; витрати на копіювання документів, друк, канцелярські, поштові та інші витрати, пов'язані зі справою - 100 грн (а.с. 17-18).

Надаючи оцінку наданим документам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вказані документи підтверджують факту оплати наданих послуг та підтверджують виконання фактичних зобов`язань за договором.

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на користь позивача здійснених та документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: