Справа № 826/4323/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2019 року № 826/4323/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування Розпорядження, -

Суд прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» (далі -позивач) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі-відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 22.09.2016 № 2416 Про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок», що видані розпорядженням Нацкомфінпослуг з:

-добровільного страхування від нещасних випадків;

-добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного);

- добровільного страхування вантажів та багажу (вантажобагажу);

-добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ;

-добровільного страхування, цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізників);

-добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (іншої, ніж передбачено пунктами 12-14 ст.6 Закону України «Про страхування»,

-добровільного страхування кредитів (у тому числі відповідальності позичальника за непогашення кредиту);

-добровільного страхування медичних витрат;

-добровільного страхування фінансових ризиків;

-добровільного страхування здоров'я на випадок хвороби;

-добровільного страхування повітряного транспорту;

-добровільного страхування сільськогосподарської продукції;

-добровільного медичне страхування( безперервне страхування здоров'я);

-добровільного страхування відповідальності власників повітряного транспорту (включаючи відповідальність перевізників);

-добровільного страхування цивільно-правової відповідальності арбітражного керуючого за шкоду, яку може завдано у зв'язку з виконанням його обов'язків;

-добровільного страхування відповідальності власників водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне розпорядження прийнято всупереч нормам діючого законодавства в сфері страхової діяльності. Вказав про не отриманням від відповідача заяв з підписами бухгалтера, щодо подання заяви про надання ліцензії, та інших документів, підписаних ОСОБА_1

Відповідач позову не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2017 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 28.11.2017 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на той час).

Розглянувши та дослідивши всебічно та повно матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив.

21.09.2016 Нацкомфінпослуг складено Акт № 77/13/6-09 про виявлення недостовірності даних у документах, поданих ТДВ «Страхова компанія «На всякий випадок» разом із заявою про отримання ліцензії.

Разом з тим, під час проведення планового заходу державного нагляду (контролю) ПрАТ «СК «Велтлінер» () на виконання плану заходів державного нагляду (контролю) з питань додержання піднаглядними учасниками ринків фінансових послуг законодавства у сфері ринків фінансових послуг на третій квартал 2016 року, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 16.06.2016 № 220 та направлення на перевірку від 03.08.2016 № 44/13/7-09, інспекційною групою Нацкомфінпослуг встановлено, що ОСОБА_1 працює головним бухгалтером ПрАТ «СК «Велтлінер», про що свідчать записи в її трудовій книжці, накази та інші первинні документи.

Поміж тим, у Акті зазначено, що під час аналізу звітних даних позивача (ТДВ «СК «На всякий випадок»), що надійшли до відповідача та зареєстровані за наступними номерами: від 24.04.2015 № 13/0868-ск,від 27.07.2015 № 13/1681-ск, від 23.10.2015 № 13/2067-ск, від 03.03.2016 № 13/2943-ск, від 25.04.2016 № 13/3298-ск, від 25.07.2016 № 13/4002-ск, Нацкомфінпослуг встановлено, що ОСОБА_1 зазначена у вказаних звітах як головний бухгалтер Товариства, її ПІБ з невстановленим підписом поруч зазначено у Звітності позивача.

Так, в рамках здійснення планового заходу, відповідачем скеровано запит адресований ОСОБА_1 через ПрАТ «СК «Велтлінер» (як роботодавця) щодо надання пояснень по вказаних обставинах щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТДВ «СК «На всякий випадок» протягом 2015-2016 рр.

На вказаний запит, ОСОБА_1 надані пояснення (158/16 від 16.09.2016), згідно яких остання вказує, що протягом 2015-2016 рр. ні в штаті, ні за договором з ТДВ «СК «На всякий випадок» в трудових відносинах не перебувала. Крім того, зазначає, що причини з яких її персональні дані були подані до Нацкомфінпослуг разом з заявами для отримання ліценцій вказаного товариства їй не відомі.

Враховуючи викладені обставини, відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» у зв'язку з чим прийнято оскаржуване Розпорядження № 2416 від 22.09.2016 «Про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок».

Не погоджуючись з вказаним Розпорядженням №2416 від 22.09.2016, позивачем подано скаргу до Державної регуляторної служби України.

За наслідками розгляду скарги позивача, Розпорядженням ДРС України від 02.12.2016 № 127 відхилено апеляцію ТДВ «СК «На всякий випадок» на оскаржуване Розпорядження.

В подальшому, Розпорядженням відповідача від 13.12.2016 № 3107 виключено ТДВ «СК «На всякий випадок» з Державного реєстру фінансових установ.

Крім того, відповідачем до Національної поліції України подано заяву про злочин (№7872/13-5 від27.06.2016) щодо використання директором ТДВ «СК «На всякий випадок» ОСОБА_3 та надання Нацкомфінпослуг підроблених документів для отримання ліцензії на провадження 16 видів добровільного страхування.

Суд зазначає, що станом на час розгляду даної справи, результати щодо розгляду даної заяви суду не надані.

Вважаючи Розпорядження № 2416 від 22.09.2016 таким, що прийняте з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 12.07.2001 № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-ІІІ), Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319 (далі - Положення № 2319), Правил проведення перевірок (інспекцій) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затверджених розпорядженням Нацкомфінпослуг від 27.11.2012 № 2422 (далі - Правила № 2422), та іншими нормативно-правовими актами у сфері страхової діяльності.

Згідно до пункту 8 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», до повноважень Нацкомфінпослуг відноситься, здійснення контролю за достовірністю інформації, шо надається учасниками ринку фінансових послуг.

Пунктом 10 частини першої статті 28 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Статтею 39 Закону встановлено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу па основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Пунктом 1 частини першої статті 40 Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжи ти заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Відповідно до частини сьомої пункту 1 статті 40 Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу, виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України "Про страхування" уповноважений орган має право, зокрема, видавати приписи страховикам про усунення виявлених порушень вимог законодавства про страхову діяльність, а у разі їх невиконання зупинити чи обмежувати дію ліцензій цих страховиків до усунення виявлених порушень або приймати рішення про відкликання ліцензій та виключення з державного реєстру страховиків (нестраховиків).

Згідно статті 35 Закону України «Про страхування» (надалі - Закон), державний нагляд за страховою діяльністю здійснюється з мстою дотримання вимог законодавства України про страхування, ефективного розвитку страхових послуг, запобігання неплатоспроможності страховиків та захисту інтересів страхувальників.

Державний нагляд за страховою діяльністю на території України здійснюється Уповноваженим органом та його органами на місцях.

Уповноважений орган має право проводити тематичні перевірки діяльності страховика у випадках необхідності перевірки фактів, викладених у скаргах, заявах, зверненнях страхувальників, достовірності показників звітності, виконання вимог раніше наданих приписів, за дорученням правоохоронних органів або органів державної влади, зустрічні перевірки достовірності і правильності укладених договорів страхування та перестрахування та у разі надходження інформації від страхувальників про порушення (пункту 5 частини 1 статті 37 Закону).

Згідно до статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» анулювання ліцензії є позбавлення ліцензіата права па провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Згідно пункту 7 частини другої стати 16 Закону 222, акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб'єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.

Відтак, підсумовуючи все вище викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірного розпорядження про анулювання ліцензії на провадження страхової діяльності на підставі п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» відповідач діяв в межах передбачених законодавством та наявності підстав для прийняття вказаного рішення.

Суд відхиляє твердження позивача на обґрунтування своїх позовних вимог щодо відсутності документів, за підписами ОСОБА_1, оскільки вказане спростовується матеріалами справи. Так належним чином засвідчені їх копії надані відповідачем та долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Крім того, саме по собі включення до документів, що подано на отримання ліцензії прізвища ОСОБА_1, як працівника підприємства: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок», з яким вона не перебувала у трудових відносинах вже створює склад правопорушення - подання недостовірних даних у документах, разом із заявою про отримання ліцензії.

У взаємозв'язку з вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності при прийнятті оскарженого розпорядження діяв у межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 73, ст. 76, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок» відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «На всякий випадок»: 01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУВОРОВА, будинок 4 .

НАЦІОНАЛЬНА КОМІСІЯ, ЩО ЗДІЙСНЮЄ ДЕРЖАВНЕ РЕГУЛЮВАННЯ У СФЕРІ РИНКІВ ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ: 01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСА ГРІНЧЕНКА, будинок 3, .

Суддя Р.О. Арсірій