Справа № 826/3685/16
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №826/3685/16

адміністративне провадження №К/9901/138/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. (судді - Ісаєнко Ю.А., Сорочко Є.О., Земляна Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєвої Анни Миколаївни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та ОСОБА_2, та операції з внесення та перерахування грошових коштів на рахунку, відкритому на виконання вказаного договору;

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк», за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк», за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєву Анну Миколаївну включити дані ОСОБА_2 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р., укладеним з Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_2 кошти у розмірі 200 000,00 грн. (сума граничного розміру відшкодування) за його вкладом за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р., укладеним з Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2017р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2017р. скасовано та ухвалено нову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк», за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєву Анну Миколаївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р., укладеним з Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась Уповноважена особа Фонду, звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо проведення перевірки по виявленню нікчемних правочинів та застосування відповідних наслідків повністю відповідають нормам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порушень прав позивача, як вкладника, при цьому не допущено.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.08.2011р. між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір банківського рахунку від №2528/П-1-980.

Згідно з копією квитанції від 09.07.2015р. №9559, позивач вніс на власний банківський рахунок, відкритий у ПАТ «Радикал Банк», 200000,00 грн., із призначенням платежу: «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015р. №452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015р. №130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Радикал Банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Радикал Банк»запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015р. до 09.10.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 30.09.2015р. №178 змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Радикал Банк». Згідно з даним рішенням, призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Радикал Банк»провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвій Анні Миколаївні з 01.10.2015р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.10.2015р. №184 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» до 09.11.2015р. включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєвої Анни Миколаївни до 09.11.2015р. включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015р. №769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015р. №203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєву Анну Миколаївну на два роки з 10.11.2015р. до 09.11.2017р. включно.

Листами від 18.11.2015р. №3573/15 та від 16.12.2015р. №4899/15 відповідач повідомив позивача про те, що трансакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування на користь позивача грошових сум з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» на суму 200 000 грн., дата вчинення трансакції 09.07.2015р., час вчинення трансакції 13:03, є нікчемною у силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи дії відповідачів щодо невключення до Переліку та Загального реєстру вкладників протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до виписки по рахунку позивача касова операцій щодо зарахування коштів в розмірі 200 000,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача була проведена в системі банку АБС Б2 в неробочий час, а тому на виданій позивачу квитанції, у випадку фактичного здійснення приймання готівкових коштів має бути наявний напис чи штамп «післяопераційний час». Водночас, наявна у матеріалах справи копія квитанції від 09.07.2015р. №9559 не містить у собі таких відміток, а інших доказів та обґрунтувань на підтвердження факту внесення на розрахунковий рахунок позивача грошових коштів в розмірі 200 000 грн., крім посилань на вказану квитанцію, позивачем суду надано не було, як і не було зазначено про причини неможливості надання таких доказів.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів зарахування на рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Радикал Банк», грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн., суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог до Уповноваженої особи Фонду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування, суд виходив з того, що Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом гарантування на підставі Переліку, який складається Уповноваженою особою Фонду. Враховуючи, що Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до Переліку вкладників, позовні вимоги, заявлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є передчасними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду не надано доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв'язку між правочином, укладеним позивачем з ПАТ "Радикал Банк", і неплатоспроможністю Банку та/або недобросовісність позивача при його укладанні, а також не наведено наявність будь-яких інших правових підстав для визнання правочину нікчемним, визначених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Крім того суд виходив з того, що зарахування банком коштів на поточний рахунок фізичної особи не є операцією з відчуження майна банку, відмовою його від власних майнових вимог, а отримуючи кошти від позивача, банк не приймав на себе жодних додаткових зобов'язань. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів того, що прийняття від позивача 200000 грн. на його поточний рахунок, спричинило неплатоспроможність ПАТ "Радикал Банк".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірна транзакція є фактично двостороннім правочином, за яким одна сторона (клієнт банку) передає, а інша сторона (банк) приймає та зараховує кошти на поточний рахунок цього клієнта, відкритого у банку. Такий правочин по своїй суті не створює жодних прав чи обов'язків для третіх осіб, тому посилання на нікчемність спірної транзакції на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є необґрунтованим.

Крім того суд дійшов висновку, що оскільки в матеріалах справи відсутнє судове рішення про визнання недійсною спірної операції, твердження Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності спірної транзакції є виключно припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку. В свою чергу припущення відповідача про можливе дроблення рахунків інших вкладників банку не може бути причиною позбавлення позивача його законного права на отримання відшкодування за вкладом.

Також суд дійшов висновку, що проведення спірної транзакції у комп'ютерній системі ПАТ "Радикал Банк" одночасно з іншими операціями одним касиром не свідчить про те, що зазначена операція є такою, що фактично не відбулася чи є нікчемною.

З висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів частково погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір банківського рахунку, позивач в силу Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, Уповноважена особа Фонду протиправно не подала до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому рішення суду апеляційної інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників та зобов'язання Уповноваженої особи Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника ПАТ «Радикал Банк», який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є обгрунтованим.

Крім того, приймаючи рішення про визнання укладеного з позивачем договору банківського рахунку нікчемним відповідачем не зазначено передбачені законом підстави для цього, а також не надано судам попередніх інстанцій належних доказів на підтвердження наявності таких підстав.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Посилання відповідача на пункт 1, 7 частини 3 статті 38 цього Закону є безпідставним, оскільки згідно транзакції банком не здійснювалось безоплатно відчуження майна на користь позивача, банк не відмовлявся від власних майнових вимог, а прийняті зобов'язання виникли на підставі договору банківського рахунку після внесення коштів позивачем на рахунок в банку, що підтверджується наявною у позивача квитанцією. Крім того, відповідачем не зазначено які переваги чи пільги отримав саме позивач внаслідок укладення договору банківського рахунку, а доводи відповідача свідчать про можливість отримання таких переваг (пільг) третьою особою, однак такі обставини не були предметом дослідження у даній справі.

Крім того, суду не було надано доказів того, що саме правочин за участю позивача призвів до неплатоспроможності чи неможливості виконання банком грошових зобов'язань перед іншими кредиторами, а тому посилання відповідача на пункт 2 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як на підставу нікчемності правочину також є безпідставним.

Також безпідставними є посилання Уповноваженої особи Фонду на те, що спірні операції були здійснені в післяопераційний час, як на підставу їх нікчемності, оскільки такі обставини не можуть бути самостійною підставою для сумніву в добросовісності позивача як вкладника при виконанні умов договору банківського вкладу (рахунку). Доводи про наявність у працівників банку та позивача спільного умислу на неправомірні дії не підтверджуються жодними доказами, а факт знаходження коштів на рахунку позивача не заперечується відповідачем.

Доводи Уповноваженої особи Фонду щодо ймовірних протиправних дій співробітників банку, звернення до правоохоронних органів не може вважатися належним доказом нікчемності правочинну, договору банківського рахунку позивача, оскільки сам по собі факт реєстрації заяви про злочин не доводить факту кримінального діяння, а належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій осіб, на яких вказує відповідач суду останнім надано не було.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним.

Так, у постанові суд зазначив про те, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним рішення Уповноваженої особи Фонду частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.

За таких обставин, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними рішення Уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними договору банківського рахунку, а справа в цій частині - закриттю. В іншій частині постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 349, 352, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. скасувати в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєвої Анни Миколаївни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку №2528/П-1-980 від 05.08.2011р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та ОСОБА_2, та операції з внесення та перерахування грошових коштів на рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, а провадження у справі в цій частині закрити.

В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук