Справа № 1.380.2019.002718
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002718
У Х В А Л А

з питань закриття провадження у справі

30 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Гордєєва О.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача дачного кооперативу "Урожай" про визнання протиправними і скасування ухвал, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 додатку 1 до ухвали Львівської міської ради від 26.02.2015 № 4366 "Про затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах)";

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3939 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_3 для продажу на земельних торгах у формі аукціону".

Ухвалою від 12.06.2019 суддя відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 08.07.2019 суддя залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача дачний кооператив "Урожай".

Представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання обґрунтоване тим, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в поряду цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору, згідно висновків Постанови Верховного Суду України від 21.03.2018 у справі № 536/233/16ц. Звернення позивача з даним позовом пов`язане із захистом його прав щодо земельної ділянки, стосується перевірки законності розпорядчих дій міської ради як органу місцевого самоврядування, що пов`язані з подальшим володінням, користуванням цією ділянкою, отже такий позов повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства через відсутність у нього ознак публічно-правового спору.

Представник відповідача в підготовчому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримала з підстав, наведених у ньому. Просила суд вказане клопотання задовольнити.

Представник позивача подала заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, у якому зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 у справі № 536/158/16 вказала, що вимоги про визнання рішення незаконним мають розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Водночас, враховуючи, що при прийнятті оспорюваних рішень відповідачем у жодної фізичної чи юридичної особи право власності шодо спірної земельної ділянки не виникло, а Львівська міська рада використовувала власні контрольні функції у сфері управління діяльністю, зокрема, шодо відчуження земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні), то вважає, що вказаний спір, відповідно до вимог статті 19 КАС України, підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Одночасно, повідомляє, що до скерування позовної заяви до Львівського окружного адміністративного суду, позивач двічі зверталася з аналогічним позовом до Залізничного районного суду м. Львова та ухвалами від 18.12.2018 у справі № 462/7965/18 та від 21.12.2018 у справі № 462/8008/18 суд відмовив у відкритті провадження з мотивацією, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути вирішений адміністративним судом.

Представник позивача в підготовчому засіданні щодо закриття провадження у справі заперечила.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

При постановленні ухвали суд виходить з такого.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною п. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

За змістом положень статті 122 Земельного кодексу України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Пунктом 3 статті 135 Земельного кодексу України передбачено, що організатором земельних торгів у тому числі є орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Відповідно до ч. 4 ст 136 Земельного кодексу України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає, у тому числі виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості).

Так, предметом розгляду у даній адміністративній справі є законність пункту 1 додатку 1 до ухвали Львівської міської ради від 26.02.2015 № 4366 "Про затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або для права оренди на земельних торгах (аукціонах)" та ухвала Львівської міської ради від 20.09.2018 № 3939 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_3 для продажу на земельних торгах у формі аукціону".

Тобто предметом розгляду в цій справі є владні, управлінські рішення Львівської міської ради, як суб`єкта владних повноважень під час реалізації покладених на нього управлінських функцій щодо організації проведення земельних торгів відповдіно до Земельного кодексу України, що свідчить про публічно-правовий, а не приватноправовий характер спірних правовідносин.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

В аспекті встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутній приватноправовий спір, оскільки правовідносини, які склалися між учасниками справи не є пов`язані із зміною правового режиму права на земельну ділянку, якою користується позивач, а стосуються оскарження законності управлінських рішень суб`єкта владних повноважень.

З огляду на наведене, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі необхідно відмовити, у зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за наслідками розгляду справи.

У підготовчому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 07.10.2019.

Суддя Кедик М.В.