Справа № 1.380.2019.003693
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003693
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.В.,

представника позивача Берестецького Т.Б.,

представника відповідача Боднар Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеральтекспро» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеральтекспро» (далі ТОВ «Інтеральтекспро», Позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 11.07.2019, винесені ГУ ДФС у Львівській області.

Ухвалою судді від 22.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

08.08.2019 представник ГУ ДФС у Львівській області подала відзив на позовну заяву (арк. справи 57-60).

03.09.2019 представник Позивача у справі подав відповідь на відзив на позовну заяву (арк. справи 65-66).

У підготовчому засіданні, яке відбулося 12.09.2019, суд керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну первинного відповідача - Головне управління ДФС у Львівській області його правонаступником - Головним управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, Відповідач).

Ухвалою від 12.09.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДФС у Львівській області протиправно. Висновки акта перевірки від 04.07.2019 №981/14.11/37206200 не відповідають фактичним обставинам. Позивач наголошує, що податковим органом проведено документальну невиїзну перевірку без передбачених законом підстав, в ході якої Відповідачем не надано доказів встановлення факту подання декларантом неповної, недостовірної інформації про товар під час його митного оформлення, що вплинуло на його класифікацію під час пропуску на митну територію України. Стверджує, що ввезений ТОВ «Інтеральтекспро» ароматизатор часник « 806895 GARLIK» є ароматизатором, який має певні відсоткові межі дозування під час використання у виробництві продуктів харчування класифікується за товарною підкатегорією УКТ ЗЕД за кодом 3302, тому імпортером товарів здійснено декларування вказаних імпортованих товарів відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на вказане, вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними та просить суд такі скасувати.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 57-60), в якому просив суд відмовити ТзОВ «Інтеральтекспро» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує на те, що ТОВ «Інтеральтекспро» відповідно до контрактів № 7 ІАЕ 01-2016 від 11.08.2016, № 16/1-2017 від 26.04.2017 укладених з Symrise AG DE (Німеччина) та компанією CRYSTALTECH LIMITED AE (О.А.Емірати) ввезено на митну територію України товари «Розчини ароматичних компонентів на основі натуральних та ідентичних натуральним ароматичних речовин для використання в харчовій промисловості ароматизатор часник « 806895 GARLIK» …складники: сіль (носій), глутамат натрія (підсилювач смаку), мальтодекстрин (носій), діацетат натрія (регулятор кислотності), трикальційфосфат (агент від комкування) ароматизуючи речовина торговельної марки - Symrise AG, виробник Symrise AG та задекларовано підприємством за кодом згідно з УКТ ЗЕД. Зазначає, що органом доходів і зборів прийнято рішення, що товари: «Ароматизатор часник « 806895 GARLIC», заявлені ТОВ «Інтеральтекспро» оформлені за митними деклараціями №209000019/2016/032855 від 11.11.2016, №209000019/2017/007797 від 28.02.2017, №UA209180/2017/124053 від 21.06.2017, № UA209180/2017/144443 від 20.09.2017, №UA209180/2017/159950 від 22.11.2017, UA209180/2018/009538 від 19.02.2018 класифікуються за кодом товарів згідно із УКТ ЗЕД - 2103 90 90 00 (ставка ввізного мита 10%). В ході перевірки вказаних митних декларацій встановлено порушення Позивачем вимог: статті 69, частини 1 статті 257, статті 278, частини 1 статті 286, пункту 1 частини першої статті 289 Митного кодексу України від 13.03.2012 N 4495-VI (із змінами та доповненнями), правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, викладеній у додатку до Закону України "Про Митний тариф України", що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита; підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ. За таких обставин, вважає доводи Позивача безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

03.09.2019 від представника Позивача у справі надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (арк. справи 65-66). Вказує на те, що при проведенні митного оформлення імпорту ввезеного ТОВ «Інтеральтекспро» товару митному органу було подано усі необхідні документи: вантажні митні декларації, контракт на поставку товарів, інвойси, сертифікати походження, а також специфікації виробника продукції, які містили детальний опис про склад та характеристики товару. Наголошує, що жодних зауважень зі сторони митного органу щодо неповноти чи неналежності поданих Позивачем документів не було висловлено. Вважає, що відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача щодо позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи ТОВ «Інтеральтекспро» є юридичною особою, , місцезнаходження юридичної особи: 79034, м. Львів, вул. Навроцького, 6.

У період з з 25.06.2019 по 02.07.2019 ГУ ДФС у Львівській області провело документальну невиїзну перевірку ТОВ «Інтеральтекспро» щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару «Розчини ароматичних компонентів на основі натуральних та ідентичних натуральним ароматичних речовин для використання в харчовій промисловості: ароматизатор часник « 806895 GARLIC»...» за митними деклараціями №209000019/2016/032855 від 11.11.2016, №209000019/2017/007797 від 28.02.2017, №UA209180/2017/124053 від 21.06.2017, № UA209180/2017/144443 від 20.09.2017, № UA209180/2017/159950 від 22.11.2017, UA209180/2018/009538 від 19.02.2018.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Львівській області складено акт від 04.07.2019 № 981/14.11/37206200 (арк. справи 17-28), висновками якого встановлено порушення ТОВ «Інтеральтекспро», а саме:

- статті 69, частини 1 статті 257, статті 278, частини 1 статті 286, пункту 1 частини першої статті 289 Митного кодексу України від 13.03.2012 N 4495-VІ (із змінами та доповненнями), правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, викладеній у додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VІІ (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 73543,32 грн. за митними деклараціями №209000019/2016/032855 від 11.11.2016, №209000019/2017/007797 від 28.02.2017, UА209180/2017/124053 від 21.06.2017, № UА209180/2017/144443 від 20.09.2017, № UА209180/2017/159950 від 22.11.2017, UА209180/2018/009538 від 19.02.2018;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1, статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 14708,66 грн. за митними деклараціями №209000019/2016/032855 від 11.11.2016, №209000019/2017/007797 від 28.02.2017, №UА209180/2017/124053 від 21.06.2017, № UА209180/2017/144443 від 20.09.2017, № UА209180/2017/159950 від 22.11.2017, UА209180/2018/009538 від 19.02.2018.

На підставі Акта перевірки, ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 91929,15 грн., з них 73543,32 грн. за податковими зобов`язаннями та 18385,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (арк. справи 15);

- податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на загальну суму 18385,83 грн., з них 14708,66 грн. за податковими зобов`язаннями та 3677,17 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (арк. справи 16).

Позивач не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями рішеннями, звернувся до суду з позовом в якому просить такі скасувати.

При вирішенні спору, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Митна справа в Україні регулюється Митним кодексом України (надалі - МК України).

Пунктом 49 статті 4 МК України передбачено, що пропуск товарів через митний кордон України - надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відповідно до частин першої та другої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 № 401 затверджено Пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовано на основі пояснень ГС версії 2012 року та розроблені з метою реалізації статті 68 МК України і опубліковані сайті Державної фіскальної служби України.

В силу положень частин 3-5 статті 69 МК України на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Окрім того, відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.07.2012 № 1085/21397, контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з вказаним Порядком, декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні.

Розділом ІІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом "а" абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом "б" абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами "б", "в" абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами "а"- "в" абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

У разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться після їх надання.

Строк надання додаткових документів чи відомостей не повинен перевищувати 10 календарних днів.

Строк проведення митного оформлення визначається з дати надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей і не повинен перевищувати строки, установлені статтею 255 Кодексу.

Строк митного оформлення у разі взяття проб (зразків) товарів визначається з урахуванням вимог статті 255 Кодексу.

Строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

До прийняття Рішення декларант або уповноважена ним особа має право звернутися до митного органу із заявою про випуск товарів, які декларуються, за тимчасовою декларацією.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584- VIІ, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Таким чином, класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджено Законом України «Про Митний тариф України», Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток до розділів і груп та характеристик товарів. Для юридичних цілей класифікація товарів відповідно до УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з текстів товарних позицій і відповідних приміток до розділів груп, тобто відповідно до Основного правила інтерпретації (надалі - ОПІ) 1, і, якщо такими текстами не передбачено інше, відповідно до положень ОПІ 2-6 УКТ ЗЕД.

Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до статті 255 МК України, митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257, 335 цього Кодексу.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина 1 статті 264 МК України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (частина 6 статті 264 МК України).

Відповідно до норм статей 291 та 292 МК України, обов`язок із сплати митних платежів припиняється при виконанні обов`язку із сплати митних платежів, а в свою чергу обов`язок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі здійснення особою, відповідальною за сплату митних платежів, розпорядження про використання коштів авансових платежів при здійсненні митного оформлення товарів - з моменту закінчення митного оформлення. Позивачем митні платежі за митними деклараціями сплачені у повному обсязі і у встановлений законом строк.

В силу приписів частини 3 статті 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 266 МК України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковий кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

У випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, декларант має право вимагати від органу доходів і зборів випуску товарів, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Пунктом 2 статті 293 МК України встановлено, що особою, на яку покладається обов`язок зі сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 № 1372/21684, визначено графи митної декларації, які заповнюються декларантом самостійно. Зокрема, графа 33 митної декларації, в якій зазначається код товару згідно з УКТ ЗЕД та графа 47 митної декларації, в якій наводяться відомості про нарахування митних платежів, заповнюється декларантом.

Таким чином, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Суд встановив, що ТОВ «Інтеральтекспро» відповідно до контрактів № 7 ІАЕ 01-2016 від 11.08.2016 (арк. справи 42-50), № 16/1-2017 від 26.04.2017 (арк. справи 51-53) укладених з Symrise AG (Німеччина) та компанією CRYSTALTECH LIMITED (О.А.Емірати) ввезено на митну територію України товари «Розчини ароматичних компонентів на основі натуральних та ідентичних натуральним ароматичних речовин для використання в харчовій промисловості ароматизатор часник « 806895 GARLIK» …складники: сіль (носій), глутамат натрія (підсилювач смаку), мальтодекстрин (носій), діацетат натрія (регулятор кислотності), трикальційфосфат (агент від комкування) ароматизуючи речовина торговельної марки - Symrise AG, виробник Symrise AG та задекларовано підприємством за кодом згідно з УКТ ЗЕД, а саме за митними деклараціями типу ІМ 40 ДЕ:

1. МД № 209000019/2016/032855 від 11.11.2016 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість товару - 3591,42 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 27,86946600 грн.), митна вартість - 101090,96 грн., ставка ввізного мита 0 %. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 29).

2. МД № 209000019/2017/007797 від 28.02.2017 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість товару - 7034,72 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 28,64172300 грн.), митна вартість - 205986,50 грн., ставка ввізного мита 0 %. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 31).

3. МД № UA209180/2017/124053 від 21.06.2017 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість - 4836,00 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 29,04451200 грн., митна вартість - 143459,26 грн., ставка ввізного мита - 0 %. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 29).

4. МД № UA209180/2017/144443 від 20.09.2017 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість товару - 15391,47 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 31,27856900 грн.), митна вартість - 486423,16 грн., ставка ввізного мита 0 %. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 35).

5. МД № UA209180/2017/159950 від 22.11.2017 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість товару - 10037,07 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 31,04357300 грн.), митна вартість - 313186,52 грн., ставка ввізного мита 0 %. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 37).

6. МД UA209180/2018/009538 від 19.02.2018 ввезено товари на митну територію України - фактурна вартість товару - 9984,40 EUR (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 EUR = 33,64144400 грн., митна вартість 735686,38 грн. При доставці зазначених вантажів на митну територію України декларантом застосовувались умови поставок згідно ІНКОТЕРМС - FCA DE Holzminden (арк. справи 39).

Львівська митниця ДФС листом від 25.04.2019 №988/7/13-70-19/41 повідомила ГУ ДФС у Львівській області про наступне. За результатами проведеного Львівською митницею ДФС аналізу правильності класифікації товарів «Ароматизатори», які згідно з описом в графі 31 митних декларацій мають властивості смакових добавок, за кодом товару 3302 10 90 00 згідно з УКТ ЗЕД, встановлені факти можливої неправильної класифікації зазначених товарів наступними підприємствами, зокрема, ТОВ «Інтеральтекспро» (ЄДРПОУ ). Разом з тим, зазначено, що вказаними підприємствами товари «Ароматизатори», які містять в своєму складі ароматичні речовини, сіль (носій та смакова добавка), підсилювач смаку, харчові добавки, які надають кінцевому продукту смако-ароматичних властивостей, декларувалися у товарній підкатегорії 3302 10 90 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 0%). Існує ризик класифікації таких товарів у товарних під категоріях товарної позиції 2103 з вищою ставкою ввізного мита (арк. справи 62).

ТОВ «Інтеральтекспро» при ввезенні товарів на митну територію України здійснювало митне оформлення товарів в товарній позиції 3302 згідно з УКТ ЗЕД.

На думку контролюючого органу, заявлені до митного оформлення товари "Ароматизатор часник "806895 GARLIC"" повинні відноситись до товарної позиції 2103 "Продукти для приготування соусів і готові соуси; смакові добавки та приправи змішані; порошок гірчиці та готова гірчиця: товарна підпозиція 2103 90 - інші; товарна підкатегорія 2103 90 90 00 - - - інші" відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, тобто товар оформлений за митними деклараціями №209000019/2016/032855 від 11.11.2016, №209000019/2017/007797 від 28.02.2017, №UA209180/2017/124053 від 21.06.2017, № UA209180/2017/144443 від 20.09.2017, № UA209180/2017/159950 від 22.11.2017, UA209180/2018/009538 від 19.02.2018 слід класифікуються за кодом товарів згідно із УКТ ЗЕД - 2103 90 90 00 (ставка ввізного мита - 10%). При цьому, Відповідач зазначає, що такі підходи до класифікації подібних товарів визначено листом ДФС від 20.03.2019 №198/7/99-99-19-03-01-17.

Відповідачем в акті перевірки зазначено про те, що в товарній позиції 3302 згідно з УКТ ЗЕД (в якій початково класифікували товар "…Ароматизатор часник" 806895 GARLIC"" розглядаються суміші за умови, що вони використовуються як сировина для виробництва парфумерії, продуктів харчування або напоїв (наприклад, у кондитерських виробах, для ароматизації харчових продуктів чи напоїв) або в інших галузях промисловості (наприклад, у миловарній). Оскільки товар містить речовини, які мають смакові характеристики (сіль (носій), глутамат натрія (підсилювач смаку)), також розглядає можливість класифікації товару в товарній позиції 2106. В товарній позиції 2106 згідно з УКТ ЗЕД розглядаються харчові продукти, в іншому місці не зазначені, тобто, для класифікації в цій товарній позиції необхідно виключити можливість класифікації в інших товарних позиціях. Відповідно до вимог УКТ ЗЕД у товарній позиції 2103, серед іншого, класифікуються смакові добавки та приправи змішані. Згідно з УКТ ЗЕД Пояснень до товарної позиції 2103 "Продукти для приготування соусів і готові соуси; смакові добавки та приправи змішані": До цієї товарної позиції включаються готові продукти, зазвичай з сильно вираженими властивостями прянощів, використовувані для ароматизації деяких страв (м`яса, риби, салатів і т.д.) і приготовлені з різних інгредієнтів (яєць, овочів, м`яса, плодів, борошна, крохмалю, олії, оцту, цукру, спецій, гірчиці, ароматизувальних речовин і т.д.).

Таким чином, Відповідач дійшов висновку про порушення Позивачем норм чинного законодавства під час митного декларування товарів.

Із декларацій, які були надані до перевірки ГУ ДФС у Львівській області, та які зазначені в акті перевірки, видно, що товар ароматизатор часник "806895 GARLIC"" є ароматизоротом, який має певні відсоткові межі дозування під час використання у виробництві продуктів харчування.

Таким чином, імпортовані Позивачем товари є ароматизатором, які призначені для використання у харчовій промисловості при виробництві різноманітних харчових продуктів, в тому числі для ароматизації. Цей товар не є смаковими добавками та приправами змішаними, оскільки смакові добавки (приправи) призначені для покращення смакових характеристик уже готових (вироблених) продуктів харчування перед їх споживанням. Саме тому до товарної позиції 2103 УКТ ЗЕД відносяться готові соуси та продукти для готування соусів, кетчуп, порошок гірчиці, тобто продукти, які є смаковими добавками для додавання до готових страв.

За таких обставин, ввезені Позивачем ароматизатори є сировиною для харчової промисловості та не відносяться до товарної підкатегорії 2103 90 90 00.

Враховуючи те, що ароматизатори окремо не згадані в інших позиціях УКТ ЗЕД, тому при їх митному оформленні Позивачем правильно класифіковано придбаний товар за кодом УКТ ЗЕД 3302, оскільки в іншому місці такі не зазначені.

Отже, з вищенаведених доказів видно, що ввезенні Позивачем на митну територію України імпортовані товари класифікуються за товарною підкатегорією УКТ ЗЕД за кодом 3302, та імпортером товарів здійснено декларування імпортованих товарів відповідно до вимог митного законодавства.

Крім того Позивач зазначив, що при проведенні митного оформлення імпорту ввезеного ТОВ «Інтеральтекспро» товару митному органу було подано усі необхідні документи: вантажні митні декларації, контракт на поставку товарів, інвойси, сертифікати походження, а також специфікації виробника продукції, які містили детальний опис про склад та характеристики товару.

Жодних зауважень зі сторони митного органу щодо неповноти чи неналежності поданих документів не було висловлено.

Суд під час розгляду справи встановив, що рішення про визначення коду вказаного в Акті перевірки, іншого ніж код УКТ ЗЕД 3302 митним органом не приймалось, та митний орган випустив товар у вільний обіг відповідно до цього коду, підтвердивши його таким чином.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховий Суд у постанові від 08.05.2018 у справі № 818/1341/14 дійшов висновку, що відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Суд також дійшов висновку про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Разом з тим, Відповідачем не надано суду доказів, що ним до початку перевірки було виявлено ознаки, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів та виявлення таких ознак стало підставою для проведення документальної невиїзної перевірки Позивача.

Ні наказ про проведення перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, ні акт, складений за наслідками проведення такої перевірки, не містять жодних посилань на наявність відповідних підозр та в чому саме вони полягають. Під час здійснення податковим органом перевірки, останнім фактично перевірялися ті самі документи та відомості, які були в наявності під час проведення митного оформлення товару, зворотного матеріали справи не містять. Також матеріали справи не містять відомостей та Відповідачем не доведено, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури було здійснено у зв`язку з неповною або недостовірною інформацією, поданою суб`єктом господарювання.

На переконання суду, Відповідач не довів правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки жодного експертного дослідження податковим органом не проводилося.

Аналогічну правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 03.04.2018 у справі № 814/1256/17, від 20.03.2018 у справі №814/978/17, від 03.05.2018 у справі №П/811/849/17, від 07.08.2018 у справі №808/2133/17.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим висновок контролюючого органу про неправильне визначення коду товару за УКТ ЗЕД, оскільки такий висновок базується виключно на припущеннях Відповідача, що стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Враховуючи неподання суб`єктом владних повноважень жодних доказів, які б спростовували доводи Позивача, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2019 № та № , винесені ГУ ДФС у Львівській області підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що податкові повідомлення рішення від 11.07.2019 № та № , винесені ГУ ДФС у Львівській області не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийняті необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, винесені Відповідачем податкове повідомлення рішення від 11.07.2019 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Під час звернення до суду ТОВ «Інтеральтекспро» сплатило судовий збір в сумі 1921,00 грн., що підтверджується квитанцією № 95 від 19.07.2019 (арк. справи 4).

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 № , винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 № , винесене Головним управлінням ДФС у Львівській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеральтекспро» (місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Навроцького, 6, ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07.10.2019.

Суддя Мричко Н.І.