Справа № 200/6927/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р. Справа№200/6927/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання - Оголь В.К.,

за участю

представника позивача - не з`явився,

представника відповідача - Діденко Т.А. за довір.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№2)" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій, про визнання протиправними та скасування вимоги Ю- від 30 січня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) у сумі 903 576,39 грн. та рішення № від 30 січня 2019 року про застосування штрафних санкцій в сумі 450 677,77 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№2)" (далі - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо проведення у період часу з 14 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року документальної позапланової виїзної перевірки підприємства з питань правильності обчислення, повноти, своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року та з питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, оформленої актом від 08 січня 2019 року № 9/05-99-13-03/08679818 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань повноти, нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року";

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 30 січня 2019 року про визначення підприємству станом на 08 січня 2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 903 576,39 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 30 січня 2019 року про застосування підприємству штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 456 696,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач визначив порушення порядку проведення відповідачем перевірки, оскільки відповідачем не вручений особисто платнику податків наказ про проведення перевірки. Вручення означеного наказу бухгалтеру, на думку позивача, не є належним його врученням у відповідності приписів пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Із спірним рішенням та вимогою позивач не згоден, оскільки відповідачем порушений порядок перевірки, а також позивача безпідставно визнано роботодавцем для засуджених до позбавлення волі, хоча він не є платником єдиного внеску за вказаних осіб.

Також позивач вказав, що застосування штрафних санкцій до позивача за несвоєчасно не нарахований єдиний внесок відбулось всупереч пункту 9-4 Прикінцеви та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року позовна заява залишена без руху, для усунення недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 19 210 грн.

14 червня 2019 року позивачем подана заява на усунення недоліків позовної заяви, на підтвердження подане платіжне доручення № 416 від 11 червня 2019 року у розмірі 19 210 грн.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у підготовче засідання на 04 липня 2019 року.

04 липня 2019 року у підготовчому засідання оголошена перерва до 18 липня 2019 року.

04 липня 2019 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якій відповідач позовні вимоги позивача не визнав, та просив відмовити у повному обсязі. У відзиві зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено, що згідно з трудовими договорами в період з 01 жовтня 2015 року по 31 серпня 2018 року щомісяця використовувалась праця засуджених до позбавлених волі 55 осіб, відповідно до умов договорів цивільно-правового характеру. Перевіркою були встановлені порушення: абз. 2 п.1 ч. І ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.5 ч,12, ч. 13, ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-У1, в частині не нарахування єдиного внеску за період, що перевірявся на суму 903 683,17 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.7 ст. 8, ч.9 ст. 9 Закону України №2464-УІ, в частині зайвого нарахування єдиного внеску за період, що перевірявся, за період, що перевірявся на суму 106,78 грн.; абз. 2 п.1 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-УІ, в частині несвоєчасного нараховування єдиного внеску за період, що перевірявся, у сумі 33 729,33 грн.; абз. 2 п.1 ч. І ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.8 ст. 9 Закону України №2464-УІ, в частині не сплати, сплати не в повному обсязі, або несвоєчасної сплати сум єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансові платежі) за період, що перевірявся на суму 36 622,53 грн.

Відповідач у відзиві зазначає, що на виконання умов договорів ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №2» велись табелі обліку робочого часу на робочих, з числа засуджених наданих «Виконавцем» по фактичній наявності засуджених на їх робочих місцях і відпрацьованому часу із зазначенням ПІБ робочих. Кількість відпрацьованого часу засуджених по табелям відпрацьованого часу відповідає відомостям нарахування заробітної плати). Також, на виконання умов договорів ДП «Підприємство Державної кримінально- виконавчої служби України (№2)» велись відомості нарахування заробітної плати з числа спецконтингенту за кожний місяць які містять: кількість відпрацьованих чол/днів; заробітна плата робочих з числа засуджених; кінцеві дані по нарахуванню заробітної плати і відрахування «Виконавцю». У зв`язку з чим вважає що позивач є роботодавцем відповідно до діючого законодавства, а тому повинен сплачувати єдиний внесок. За таких обставин вважає рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30 січня 2019 року та вимогу про сплату боргу Ю- від 30 січня 2019 року, прийнятих на підставі акту від 08 січня 20198 року №9/05-93-13-03/08679818- правомірними, на підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 140-144).

17 листопада 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду представником відповідача подані письмові додаткові пояснення, в яких відповідач зазначив, що перевірка проводилась з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року. Копію наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 2329 від 11.12.2018 про проведення позапланової виїзної перевірки, а також направлення ГУ ДФС у Донецькій області від 11 листопада 2018 року за №2694, від 11 грудня 2018 року за №2695 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та службові посвідчення особи, які зазначено в них вручено під розписку бухгалтеру ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№2)» ОСОБА_1 . Зазначив, що перевірку проведено з відома директора ДП «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№2)» ОСОБА_2 та в присутності бухгалтера ОСОБА_1 Відповідач вважає, що позивач нараховуючи та перераховуючи дохід у вигляді заробітної плати на користь засуджених до позбавлення волі фізичних осіб саме: Державне підприємство «Підприємство ДКВС України (№2)» є податковим агентом зобов`язане виконувати покладені на нього обов`язки, які визначено Податковим кодексом України, на підставі чого просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. справи 153-155).

18 липня 2019 року ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, у підготовчому засіданні за участі сторін продовжений строк підготовчого засідання строком на 30 днів, по справі оголошена перерва, для витребування додаткових доказів (арк. справи 191).

13 серпня 2019 року позивачем через відділ діловодства та архівної роботи суду подана заява по уточнення позовних вимог. В заяві позивач зазначив, що під час проведення засідань у підготовчому провадженні виникла необхідність уточнення позовних вимог, яка стосується застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій за несвоєчасно не нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зазначив, що суми штрафних санкцій в розмірі 6 018,91 грн. не є спірною обставиною, оскільки донарахована самим платником податків, тобто Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України, а тому не оспорюється. У зв`язку з чим, просив визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо проведення у період часу з 14 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№2)» з питань дотримання правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року та з питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, оформленої актом від 08 січня 2019 року №9/05-99-13-03/08679818 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Державне Підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№2)», код ЄДПРОУ 08679818, з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, а також визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю - про визначення Державному підприємству «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№2)» станом на 08 січня 2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 903 576,39 грн. від 30 січня 2019 року, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № 3 від 30 січня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 450 677,77 грн. (арк. справи 196-198).

У підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою прийняв до розгляду уточнену позовну заяву, по справі оголошена перерва до 13 вересня 2019 року, для отримання від представника відповідача додаткових пояснень по уточненому позову позивача (арк. справи 201).

19 серпня 2019 року представником відповідача подані додаткові письмові пояснення до позову, в якому відповідач зазначив, що під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем у період з 01.10.2016 по 30.09.2018 укладались трудові договори із засудженими особами які працюють на його дільниці та договори про надання робочої сили з числа засуджених, а саме: МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради; ФГ «Чайка»; ФОП ОСОБА_3 ; ПрАТ «Урожай». При цьому, ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» велись табелі обліку робочого часу засуджених та нараховувалась зарплата, але єдиний внесок не нараховувся та не сплачувався. З огляду на встановлені обставини, було прийнято рішення № про застосування до ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» штрафних санкцій у розмірі 557 511,75 грн. за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску. З огляду на вищезазначене, вбачається що донарахувань ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» по залученим до роботи засудженим до позбавлення волі фізичним особам, за договором № 2Г/17Г від 03 січня 2018 року, не відбувалось.

Щодо скасування вимоги про сплату єдиного внеску, відповідач зазначає, що при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується, посилаючись на висновок висновку Верховного Суду у справі №802/983/18-а від 31 січня 2019 року. Враховуючі, що оскаржувана позивачем вимога винесена 30 січня 2019 року (отримана позивачем 08 лютого 2019 року), а до суду адміністративний позов направлено 28 травня 2019 року, позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду, у зв`язку з чим, рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30 січня 2019 року та вимога про сплату боргу №Ю- від 30 січня 2019 року прийнятих на підставі акту від 08 січня 2019 року №9/05-93-13-03/08679818, є правомірними (арк. справи 204- 206).

12 вересня 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду представником позивача подані додаткові пояснення з приводу письмових пояснень представника відповідача, в яких позивач зазначив щодо засуджених, які працювали на МКП «Комунтранс», ФГ «Чайка Плюс», ФОП ОСОБА_3 , ПрАТ «Урожай» за замовленням Установи, не мають жодного відношення до Державного підприємства «Підприємство ДКВС України (№2)», й не стосуються суті спірних правовідносин, оскільки зазначені підприємства не знаходяться на території колонії, а тому не мають ніякого відношення до позивача. Щодо дотримання строків звернення до суду із даним позовом, позивач зазначив, що ним приймалось досудове врегулювання спору, а тому не пропущений строк звернення до суду із даним позовом (арк. справи 208-210).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суту у судове засідання на 04 жовтня 2019 року на 10-00 год. (арк. справи 228).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Державне підприємство «Підприємство Державної виконавчої служби України (№2)» (далі - ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№ 2), є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 08679818. За даними державного реєстру місцезнаходженням позивача є 85200, Донецька обл. , місто Торецьк, ВУЛИЦЯ ХЕРСОНСЬКА, будинок 1. Як платник податків позивач перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському управлінні, Торецька ДПІ (м. Торецьк) ГУ Державної фіскальної служби в Донецькій області. Код КВЕД 30.20 Виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, згідно статті 43 КАС України, здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

З 14 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області № 2329 від 11 грудня 2018 року «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки ДП «Підприємство Державної виконавчої служби України (№2), проводилась перевірка ДП «Підприємство Державної виконавчої служби України (№2) за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року з метою перевірки питань дотримання правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року з метою військового збору та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року з метою перевірки питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (арк. справи 127).

За результатами перевірки складений акт від 08 січня 2019 року за № 9/05-99-13-03/08679818, про порушення:

1. п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст.14, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.п. «б» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, п.3.1, п.3.2, п.3.3, п.3.4, п.3.5, п.3.6 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, в частині подання не в повному обсязі Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4 квартал 2015 року, 1 квартал 2016 року, 2 квартал 2016 року, 3 квартал 2016 року, 4 квартал 2016 року, 1 квартал 2017 року, 2 квартал 2017 року, 3 квартал 2017 року, 4 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року, 3 квартал 2018 року.

2. п.п. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, п.164.1 ст. 164, п.п. 164.2.1 п.164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.4, п.168.1 ст. 168, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині не сплати (не перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся на суму 243100,83 грн., в тому числі по звітних періодах: заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що утворилась станом на 01.10.2015 року у сумі 243100,83 грн.

3. п.п. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.4 п.168.1 ст. 168, абз. «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 7886,49 грн. в тому числі по звітних періодах: - заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що утворилась станом на 01.10.2015 року у сумі 6121,24 грн.,

4. пп. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, п.164.1 ст. 164, пп. 164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 та пп. 168.1.2 п.168.1 ст. 168, пп. 169.4.1 п.169.1 ст. 169 абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті якого в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податок на доходи фізичних осіб при виплаті платникам податку доходів за вересень 2018 року у сумі 3467,19 грн.

5. п.п. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, пп. 168.1.1, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.5 п.168.1 ст. 168, абз. «а» п.176.2 ст. 176, п.п. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в частині не сплати (не перерахування) до бюджету військового збору за період, що перевірявся на суму 1058,89 грн. в тому числі по звітних періодах: заборгованість з військового збору, що утворилась станом на 01.10.2015 року у сумі 1058,89 грн.

6. п.п. 14.1.180 п.14.1 ст. 14, ст. 18, пп. 168.1.1, п.п. 168.1.2, п.п. 168.1.4 п.168.1 ст. 168, абз. «а» п.176.2 ст. 176, п.п. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати військового збору за період, що перевірявся на суму 8521,40 грн. в тому числі по звітних періодах: заборгованість з військового збору, що утворилась станом на 01.10.2015 року у сумі 860,66 грн.,

п.4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.3.1 р.ІІІ «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. №454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 р. за №1628/24160, п.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 ДП "Підприємство ДКВС України (№2)» в частині несвоєчасного подання «Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за період, що перевірявся в тому числі по звітних періодах: жовтень 2014 року, грудень 2014 року, березень 2015 року, травень 2015 року, лютий 2016 року, червень 2016 року.

7. абз. 2 п.1 ч.1 ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.5 ч.12, ч.13 ст. 8, ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся на суму 903683,17 грн.

8. абз. 2 п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не сплачено, сплачено не в повному обсязі, або несвоєчасно сплачено суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансові платежі) за період, що перевірявся на суму 36622,53 грн. (арк. справи 74-126).

15 січня 2019 року позивач звертався зі скаргою про скасування акта про результати перевірки позапланової документальної виїзної перевірки (арк. справи 64-68).

Листом від 25 січня 2019 року за № 6682/109Є05-99-13-03, ГУ ДФС у Донецькій області надало відповідь на заперечення позивача, відповідно до вимог п. 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України, стосовно вставлених порушень вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (арк. справи 49-63)

Головним управлінням ДФС у Донецькій області 30 січня 2019 року винесено рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, якою виявлено порушення абз. 2 п.1 ч.1 ст. 4, п.1 ч.2 ст. 6, ч.5 ч.12, ч.13 ст. 8, ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за наслідками якого донараховано 903683,17 грн. єдиного внеску, застосовані штрафні санкції у розмірі 456 696,69 грн. (арк. справи 70).

Податковим органом винесено податкову вимогу № Ю- від 30 січня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) від на загальну суму 903 576,39 грн. (арк. справи 73)

Також позивач скористався правом оскарження спірного рішення та вимоги.

18 лютого 2019 року позивач звернувся до ДФС України із скаргою, в якій просив скасувати рішення № від 30 січня 2019 року та податкову вимогу № Ю- від 30 січня 2019 року (арк. справи 41-48).

Рішенням ДФС України від 22 березня 2019 року № 23628/6/99-11-05-02-25, скарга позивача залишена без розгляду у зв`язку з порушенням 10-денного строку звернення (арк. справи 39-40).

Не погодившись із вказаним рішенням та вимогою про сплату боргу (недоїмки), позивач оскаржив його до суду.

Виходячи із заявлених позовних вимог позивачем, спірними у даній адміністративній справі є обставини правомірності проведення відповідачем у період часу з 14 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року документальної позапланової виїзної перевірки підприємства з питань правильності обчислення, повноти, своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року та з питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, оформленої актом від 08 січня 2019 року № 9/05-99-13-03/08679818 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань повноти, нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року", та правомірність винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 30 січня 2019 року про визначення підприємству станом на 08 січня 2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 903 576,39 грн., а також рішення № від 30 січня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 456 696,69 грн., стосовно цього суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами адміністративної справи, 11 грудня 2018 року заступником начальника ГУ ДФС у Донецькій області Дарменком В.М . прийнято наказ № 2329 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Підприємство Державної виконавчої служби України (№2)» тривалістю 10 робочих днів з 14 грудня 2018 року, за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року з метою перевірки питань дотримання правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року з метою військового збору та за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року з метою перевірки питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (арк. справи 127).

Означений наказ разом із направленнями на перевірку за №№2694, 2695 від 11 грудня 2018 року вручені ОСОБА_1 - бухгалтеру бухгалтерії позивача 14 грудня 2018 року о 15 годині 00 хвилин (арк. справи 165-166).

Судом в судовому засіданні встановлено, що осіб, які направлялись на перевірку, фактично допущено до перевірки в день вручення позивачеві наказу та направлень на перевірку, тобто 14 грудня 2018 року.

За приписами пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Таким чином, отримання бухгалтером бухгалтерії позивача ОСОБА_1 , тобто представником позивача, направлень та наказу на проведення перевірки, на думку суду, є належним врученням означених документів відповідачем платнику податків.

Стосовно спірних вимоги та рішення, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частини 1 статті 4 цього Закону платниками єдиного внеску є, крім інших, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 12 Закону № 2464-VI забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску віднесено до завдань центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI, п. 3 Інструкції № 499 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку (на кінець календарного місяця), вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується за даними інформаційної системи органу доходів та зборів.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

За змістом пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ (9-3 в редакції Закону №2464-VI чинній до Закону N 219-VІІІ від 02.03.2015), платники єдиного внеску, визначені статтею 4 цього Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669-VII), де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Серед обов`язків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону України № 2464-VI наявний обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ є чинним та не скасований на час прийняття спірної вимоги, будь-яких змін, пов`язаних із його дійсністю до цього Закону не вносилося.

Статтею 1 Закону № 1669-VII встановлено наступне: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено серед населених пунктів м. Торецьк, де розташовані позивач і податкова інспекція, в якій позивач перебуває на обліку як платник єдиного внеску.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 1-1 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, у якому також наявне місто Торецьк Донецької області.

Отже, з наведених вище нормативно-правових актів вбачається, що на час виникнення спірної суми недоїмки та на час прийняття відповідачем спірної вимоги та рішення в оскаржуваній частині населений пункт, в якому знаходяться позивач та відповідач (орган, в якому перебуває на обліку позивач), включений до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Оскільки Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності, із врахуванням змісту частини 1 статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції розпочався. Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не опубліковувався, проведення антитерористичної операції триває, у зв`язку з чим посилання відповідача з цього приводу судом не приймаються.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що починаючи з 14 квітня 2014 року позивач звільнений від обов`язку щодо сплати єдиного внеску у строки, встановлені Законом України № 2464-VI.

Таким чином, спірна вимога, яка сформована на підставі висновків перевірки за актом № 9/05-99-13-03/08679818 від 08 січня 2019 року та рішення контролюючого органу за № від 30 січня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 450 677,77 грн., є такими, що порушують права позивача, а тому підлягають скасуванню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із наведеного акту до спірної суми вимоги з єдиного внеску увійшла також сума у розмірі 109,82 грн. за листопад 2013 року, тобто до періоду початку проведення АТО, однак враховуючи, що донарахування вказаної суми здійснено контролюючим органом у 2019 році, то на думку суду наведена сума також підлягає скасуванню із підстав, що наведені вище, зокрема з огляду на пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Наведене вище свідчить про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправними та скасування спірної вимоги та рішення в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 450 677,77 грн.

Стосовно доводів позивача про відсутність у нього обов`язку сплачувати єдиний внесок за використання праці засуджених осіб за цивільно-правовими договорами, суд зазначає, що останні доводи позивача судом не приймаються, з огляду положення частини 1 статті 4 цього Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які наводились судом вище за текстом даного рішення. Також судом враховуються пояснення представника відповідача, що контрагентом позивача - Державною установою «Торецька виправна колонія №2» також не сплачувався єдиний внесок за використання праці засуджених осіб.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 30 січня 2019 року зі сплати єдиного внеску на суму 903 576,39 грн. та рішення № від 30 січня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 450 677,77 грн., а вимоги про протиправність проведення відповідачем у період часу з 14 грудня 2018 року по 28 грудня 2018 року документальної позапланової виїзної перевірки підприємства з питань правильності обчислення, повноти, своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період діяльності з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року та з питань дотримання правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року, оформленої актом від 08 січня 2019 року № 9/05-99-13-03/08679818 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань повноти, нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01 січня 2011 року по 30 вересня 2018 року", не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частини першої 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірах: 1921,00 грн. та 19210,00 грн., тобто за позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

Як свідчить висновок суду стосовно заявлених позовних вимог, судом задоволено майнові вимоги позивача, а в задоволенні немайнових вимог позивача відмовлено, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№2)" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій, про визнання протиправними та скасування вимоги Ю- від 30 січня 2019 року про сплату боргу (недоїмки) у сумі 903 576,39 грн. та рішення № від 30 січня 2019 року про застосування штрафних санкцій в сумі 450 677,77 грн.,- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 30 січня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 30 січня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску на суму 450 677,77 грн.

В задоволенні іншої частин позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№2)» (за місцезнаходженням: вулиця ХЕРСОНСЬКА, будинок 1, місто Торецьк, Донецька обл., 85200, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) суму судового збору в розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 04 жовтня 2019 року.

Рішення складено у повному обсязі 07 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко