Справа № 460/2558/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2019 року м. Рівне№460/2558/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., після одержання позовної заяви

Міністерства енергетики та захисту довкілля України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

На електронну адресу Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Міністерства енергетики та захисту довкілля України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 13.09.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

За результатом аналізу поданої позовної заяви на відповідність визначеним процесуальним законом вимогам у порядку КАС України встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Частиною другою статті 160 КАС України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Частиною другою цієї ж статті КАС України передбачено, що позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Відповідно до частини четвертої цієї статті єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (підпункт 15.1 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України); позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів (підпункт 15.2 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (підпункт 15.3 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України).

Слід зазначити, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала функціонування, та враховуючи приписи КАС України звернення до адміністративного суду шляхом подання позовної заяви на електронну адресу суду суперечить вищенаведеним положенням КАС України та ним не передбачене.

Відтак, позивачу слід звернутися до адміністративного суду з позовом у порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, суддею з`ясовано наступне.

У частині п`ятій статті 160 КАС України визначено вимоги до змісту позовної заяви, серед яких відповідно до пункту другого цієї норми у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини шостої статті 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Позовну заяву Міністерства енергетики та захисту довкілля України підписано представником ОСОБА_1 . , що діє на підставі довіреності від 04.09.2019, доданої до позову, однак в порушення положень частини шостої статті 160 КАС України у позовній заяві відсутні відомості стосовно представника позивача, визначені у пункті 2 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Крім того, відповідно до пункту восьмого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, частиною четвертою статті 161 КАС України позивача зобов`язано додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Порядок подання доказів суду визначений у статті 79 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Частиною четвертою цієї статті КАС України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Крім цього, згідно з частиною сьомою статті 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

В порушення зазначених норм КАС України позивачем не додано до позовної заяви ані копії оспорюваної постанови державного виконавця від 13.09.2019, ані жодного доказу у підтвердження обставин, якими позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги, як і не заявлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

Також, відповідно до частини першої статті 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя, серед іншого, з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Зазначаючи про отримання 23.09.2019 оспорюваної постанови державного виконавця від 13.09.2019 позивачем не додано жодного доказу у підтвердження даного факту.

Частиною другою статті 161 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До позовної заяви додано підтвердження надіслання позовної заяви на електронну адресу: , яка за даними Єдиної бази даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб`єктів владних повноважень не є офіційною електронною адресою відповідача.

Окрім того, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивачем щодо сплати судового збору зазначено: "Враховуючи досить стислі строки передбачені КАС України на оскарження рішень виконавчої служби (десятиденний строк) та з метою недопущення їх пропуску, а також обставину за якою оплата збору вимагає подекуди значної витрати часу, повідомляємо, що долучимо доказ сплати збору негайно після здійснення такої, доказ чого невідкладно направимо до суду.".

З приводу чого суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на зазначене, положеннями Закону № 3674-VI не передбачено можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору для суб`єктів владних повноважень.

Такої позиції дотримується Верховний Суд, про що зазначено в ухвалі від 17.01.2018 у справі № 815/2092/17.

Таким чином, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору позивачу слід сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви у встановленому порядку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

За правилами частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн згідно зі статтею 7 Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Розміри ставок судового збору визначені частиною другою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано, зокрема, суб`єктом владних повноважень, розмір судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921,00 грн) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (19210,00 грн).

Отже, за подання даної позовної заяви позивачу слід було сплатити судовий збір у сумі 1921,00 грн (5100 грн х 1,5 %, але не менше 1921,00 грн).

Таким чином суд констатує, що в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України позивачем не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене вище судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданням позовної заяви у паперовій формі, оформленої у відповідності з вимогами статті 160 КАС України з урахуванням висновків суду, додавши: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (з підтвердженням надання таких відповідачу у встановленому порядку); доказ отримання позивачем спірної постанови 23.09.2019; документ про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Водночас, суд вважає необхідним зазначити, що частиною першою статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За змістом позовної заяви позивач оскаржує до суду постанову державного виконавця від 13.09.2019, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду у справі № 817/995/17.

З огляду на це слід звернути увагу, що частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Позивачу слід врахувати вказані положення Закону України "Про виконавче провадження" та встановлений КАС України порядок звернення до суду з урахуванням територіальної юрисдикції адміністративних судів.

В контексті зазначеного суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини, практику якого суди застосовують як джерело права при розгляді справ, у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом" (Zand v. Austria № 7360/76); фраза "встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держави-учасниці організувати їхню судову систему в такий спосіб, щоб їхні суди і трибунали виконували кожну зі своїх функцій (пункт 44), притаманну відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413)..

На підставі викладеного вище та керуючись статтями 169, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Міністерства енергетики та захисту довкілля України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Встановити Міністерству енергетики та захисту довкілля України строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.