Справа № 229/3723/19
Суддя: Панова Т. Л.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/3723/19
Провадження № 2-а/229/24/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гумірової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, Управління патрульної поліції в Донецькій області, поліцейського 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції Васильєва Артема Олеговича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1246152 від 19.06.2019 року.

Обгрунтовує вимоги таким.

19.06.2019 року приблизно о 17.15 годин він керував транспортним засобом Опель, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Краматорськ і на вул. Серго Орджонікідзе, на регульованому перехресті закінчував маневр на зелений сигнал світлофору, але виїхавши на перехрестя було ввімкнено жовтий сигнал світлофору, і одразу червоний, однак він був змушений закінчити розпочатий маневр. Після проїзду регульованого перехрестя його автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції, які почали стверджувати, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним.

Інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки, визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, відмовив у розгляді його клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористуватися юридичною допомогою, інспектором не надано можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката.

Постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а отже у відповідача відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з цим до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Працівник патрульної поліції не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції.

Відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху.

19.06.2019 року він на своєму автомобілі почав переїжджати регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофору, однак виїхавши на середину перехрестя включився жовтий, і одразу червоний. Він був змушений закінчити маневр, який почав здійснювати ще на зелений сигнал світлофору.

Разом з тим, поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що не згоден з вказаними в постанові поліцейського патрульної поліції фактами. Винним себе не визнає, при цьому Правил дорожнього руху не порушував, та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення Правил. Вина у скоєні правопорушення не була доведена поліцейським, а отже в діях відсутній суб`єктивний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України, є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Ухвалою суду від 18 вересня 2019року залучено до участі у справі в якості другого відповідача поліцейського Васильєва А.О.

В судове засідання позивач не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Напозовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з"явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню до відповідача - поліцейського 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції Васильєва Артема Олеговича.

19 червня 2019 року працівником Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1246152 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП про те, що він 19.06.2019 року о 17-15 год. в м.Краматорськ по вул. Серго Орджонікідзе, 5, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР.

Незважаючи на те, що вищезазначену постанову винесено поліцейським 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капралом поліції Васильєвим А.О., позивач пред`являє ті ж самі вимоги також до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, Управління патрульної поліції в Донецькій області.

Суд зазначає, що поліцейський є службовою особою, яка уповноважена на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а саме ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі ст. 222 КУпАП має повноваження щодо прийняття рішення за результатом її розгляду, тому саме поліцейський 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрал поліції Васильєв А.О. є належним відповідачем у справі.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови не можуть бути пред`явлені до них, з огляду на те, що вказані вище органи Національної поліції, в свою чергу, не є належними відповідачами у даній справі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 статті 4. КАС України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. (ст. 5 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. (ст. 7 КУпАП)

В ст. 254 КУпАП зазначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП)

Суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У наданому відзові на позовну заяву, які надано Департаментом патрульної поліції Національної поліції України зазначено, що під час патрулювання 19.06.2019 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську Департаменту патрульної поліції Васильєвим А.О. було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля Ореl Vіуаrо, номерний знак НОМЕР_1 , в м Краматорськ, вул. Серго Орджонікідзе 5, проїхав на заборонений червоний ситнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е ПДР України.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.п. 8.7.3 е ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України. Поліцейський Васильєв А.О. виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті.

Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом постанови запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на

обґрунтування своєї позиції до суду не надав.

Твердження позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху повністю не відповідають дійсності та обставинам справи.

Позивач скористався наданими йому правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - ним було подано позов про оскарження постанови, що чітко свідчить про те, що право на оскарження постанови також використано ним в повному обсязі.

Поліцейський патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс Постанову, яка є обгрунтованою та законною.

У своїх поясненнях на відзив ОСОБА_1 зазначає, що у інспектор не надає пояснення з приводу скоєного ним правопорушення, що свідчить про те, що інспектор не з`ясував та не переконався чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.

Винесена відповідачем постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а отже у відповідача відсутні належні докази вчинення ним правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП.

Оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис. Разом з цим до матеріалів справи не долучено відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, працівник патрульної поліції не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що не згоден з вказаними в постанові поліцейського патрульної поліції фактами та його висновок вважає поспішним і помилковим, оскільки переїжджаючи перехрестя був змушений закінчити маневр, врахувавши той факт, що при екстреному гальмуванні він не міг би зупинитися згідно вимог ПДР України.

Отже, врахував дорожні умови, наявність перешкод на даній ділянці дороги, інтенсивність та рівень організації дорожнього руху, габарити, розміри та завантаженість свого автомобіля, не вдаючись до екстреного гальмування, крім того, врахувавши всі фактори вважає, що він не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам не доставляв, тобто діяв у відповідності до п. 16.8 ПДР, який не тільки дозволяє, а зобов`язує водія, який виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді, п. 8. 11 ПДР, який дозволяє водієві, який не може при зміні сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному ПДР місці, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Винним себе не визнає, в його діях відсутній суб`єктивний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Судом встановлено, що відповідач в судове засідання надав відзив, однак відповідачем не надано жодних доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, ні фото- та відео-фіксації безпосереднього вчинення адміністративного правопорушення, ні пояснень будь-яких свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За відсутності доказів вчиненого адміністративного правопорушення та позиції позивача щодо не вчинення ним правопорушення, приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначений у постанові серії ЕАВ № 1246152 від 19.06.2019 року, тому зазначена постанова є незаконною і такою що підлягає скасуванню.

Оскільки суд прийшов до висновку про скасування постанови, відповідно до ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 279, 280, 283,285 КУпАП, ст. ст.2,4, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції Васильєва Артема Олеговича про скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1246152 від 19.06.2019 року, винесену поліцейським 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції Васильєва Артема Олеговича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 425,00 грн.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП, Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови - відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя: Т.Л. Панова