Справа № 758/16651/17
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суддя Добрянська Я.І.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у якому просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_3 з 12.09.2009 перерахунок його пенсії на підставі поданої ним до цього управління згідно з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 по справі № 812/5338/13-а довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2008-2009 з включенням до неї суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 20.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову, пославшись як на підставу для цього на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17 від 06.02.2019, адже ця постанова стосується лише осіб, які вперше звернулись до суду з вимогою про включення їм матеріальної допомоги до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, натомість, в даному випадку, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року позов ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (далі Управління ДПС в Луганській області) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано неправомірними дії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області щодо не включення суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік до довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2008-2009 роки, яка направлялася Управлінням державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області за № 221 від 14.09.2009 року для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_3, начальнику терапевтичного відділення багатопрофільної лікарні при Луганському СІЗО Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області; зобов'язано Управління ДПС України в Луганській області видати ОСОБА_3 довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2008-2009 роки з обов'язковим включенням до неї суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3, яка йому була призначена з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2008-2009 роки за №221 від 14.09.2009.

19.09.2019 до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, оскільки відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги.

02.10.2019 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив відповідача.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3, майор внутрішньої служби, начальник терапевтичного відділення - лікар-терапевт міжобласної багатопрофільної лікарні при Луганському слідчому ізоляторі звільнений зі служби у запас Збройних сил за ст. 64 «ж» (за власним бажанням), що підтверджується копією витягу з наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань управління в Луганській області від 06.11.2009 № 77 о/с.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року позов ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (далі Управління ДПС в Луганській області) про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано неправомірними дії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області щодо не включення суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік до довідки про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2008-2009 роки, яка направлялася Управлінням державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області за № 221 від 14.09.2009 року для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_3, начальнику терапевтичного відділення багатопрофільної лікарні при Луганському СІЗО Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області; зобов'язано Управління ДПС України в Луганській області видати ОСОБА_3 довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2008-2009 роки з обов'язковим включенням до неї суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3, яка йому була призначена з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2008-2009 роки за №221 від 14.09.2009.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013 апеляційну скаргу Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року у справі № 812/5338/13-а за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії залишено без змін.

На виконання вищезазначених судових рішень Управлінням Державної пенітенціарної служби України в Луганській області видано позивачу довідку про додаткові види грошового забезпечення у 2008-2009 від 15.05.2017 № 214 в якій зокрема, зазначено, що на виплати включені в довідку нараховано внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, крім матеріальної допомоги в сумі 866,57 грн.

01.06.2017 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій просив провести перерахунок пенсії на підставі вищезазначеної довідки.

Листом відповідача від 20.06.2017 № 497/К-01 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги, оскільки остання не відноситься до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки отримувана позивачем під час проходження військової служби матеріальна допомога, не входить до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, підстави для врахування таких складових при перерахунку пенсії відсутні, крім того, не можуть бути взяті до уваги висновки суду у справі № 812/5338/13-а, оскільки сторонами у цій справі були ОСОБА_3 та Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області, а перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги не був предметом спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв'язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Закону України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Водночас, за Законом України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України № 2262-ХІІ), однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 ст. 43 Закону України №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон України № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, при обчисленні пенсії особам звільненим з військової служби не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги.

Відтак, оскільки отримувана позивачем під час проходження військової служби матеріальна допомога, не входить до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, підстави для врахування таких складових при перерахунку пенсії відсутні.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеною в рішенні від 13.03.2019 у справі № 240/6263/18 адміністративне провадження № Пз/9901/1/19, в постанові від 12.03.2019 у справі №595/840/17 адміністративне провадження №К/9901/44065/18, в постанові від 13.03.2019 у справі № 13.03.2019 у справі № 522/7855/17 адміністративне провадження № К/9901/5388/17, № К/9901/5385/17.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_3 з 12.09.2009 перерахунок його пенсії на підставі поданої ним до цього управління згідно з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 по справі № 812/5338/13-а довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2008-2009р. з включенням до неї суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік.

При цьому, щодо доводів апелянта про те, що його право на перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги встановлено ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10.09.2013, якою апеляційну скаргу Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області у справі № 812/5338/13-а залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2013 року яким позов ОСОБА_3 до Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області задоволено, та, зокрема, зобов'язано Управління ДПС України в Луганській області видати ОСОБА_3 довідку про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_3 за 2008-2009 роки з обов'язковим включенням до неї суми матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік за 2008 рік для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_3, яка йому була призначена з урахуванням довідки про додаткові види грошового забезпечення за 2008-2009 роки за №221 від 14.09.2009 - залишено без змін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

Колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області не було стороною у справі № 812/5338/13-а.

Так, згідно пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі - Положення № 280) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: <…> здійснення контролю за <…> призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій; призначення (перерахунку) і виплати пенсій <…>.

Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2) управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7 пункту 4 Положення № 28-2).

Аналіз викладених норм свідчить, що вирішення питання перерахунку пенсії належить безпосередньо до компетенції відповідного територіального управління Пенсійного фонду, а не до Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області, яке видавало довідку позивачу.

В даному випадку Управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області видало довідку з включенням до неї матеріальної допомоги - на виконання рішення суду, однак, рішення про перерахунок пенсії з урахуванням тих чи інших складових, приймає безпосередньо пенсійний орган.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та не можуть бути підставою для скасування такого рішення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов