Справа № 420/1681/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1681/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСКОМ БУД» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа - Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСКОМ БУД» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа (згідно з ухвалою суду від 23.05.2019 року про залучення до участі у справі) - Національне антикорупційне бюро України, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 15.03.2019 року № 1907.

Ухвалами суду: від 26.03.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; від 23.05.2019 року: залучено до участі у справі третю особу та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; від 04.07.2019 року: зупинено провадження у справі; від 13.08.2019 року: поновлено провадження у справі; від 02.09.2019 року: розгляд справи почато спочатку згідно ч. 5 ст. 223 КАС України.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, призначеного на 12.09.2019 року. (а.с.176-179) 12.09.2019 року представником позивача до суду подано заяву, вхід. № 32788/19, в якій останній просить розглядати справу № 420/1681/19 в порядку письмового провадження та без участі представника позивача. (а.с.180) Інших заяв з процесуальних питань від учасників справи до суду не надійшло.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно зі змістом адміністративного позову, відповіді на відзив та додаткових пояснень щодо окремих питань, які виникли при розгляді справи, позивач обґрунтовує заявлені вимоги, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 21.03.19 р. на адресу позивача здійснено вихід посадових осіб відповідача з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу № 1907 від 15.03.19 р., який прийнято відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.19 р. № 183/11/15-32-14-10-05. Представник позивача за довіреністю відмовив від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Як наслідок, представниками відповідача оформлено акт про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 21.03.19 р. № 278/15-32-14-10-11/41434803, надано копію наказу на проведення перевірки № 1907 від 15.03.19 р.;

- наказ № 1907 від 15.03.19 р. є таким, що не відповідає встановленому порядку проведення такого роду перевірок, зокрема, є безпідставним, протиправним і таким, що порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню;

- позивачем отримано запит відповідача про надання інформації та копій документів. Однак підставою направлення даного запиту відповідач вказав «можливе порушення митного законодавства». Запит відповідача не містить ані чітко визначених підстав, а ані підтверджень необхідності надання вказаної у запиті інформації. Вся інформація, яка витребовується відповідачем надавалася позивачем під час митного оформлення, тому наявна у органу доходів і зборів. Тому, листом за вих. № 26-02/9 від 26.02.19 р., позивач надав відповідь відповідачу про безпідставність даного запиту;

- підставу проведення перевірки, зазначену в наказі № 1907 від 15.03.19 р., а саме, п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України, потрібно вважати неправомірною та незаконною;

- підставою наказу № 1907 від 15.03.19 р. вказано доповідну записку заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.19 р. № 183/11/15-32-14-10-05. Однак серед підстав, чітко визначених Податковим та Митним кодексом відсутня наявність доповідної записки, як підстави проведення документальної і позапланової перевірки. Відповідачем не надано для ознайомлення зазначену доповідну записку і позивачу;

- постановою ВСУ від 19.04.18 р. у справі № 813/4282/16 зазначено, що перевірка проводиться за наказом керівника контролюючого органу та за наявності законних підстав для її проведення (ст. 78 ПК). Судом зроблено висновок, що посилання у спірному наказі на доповідну записку заступника начальника управління аудиту відповідача як на підставу для проведення перевірки свідчить про необґрунтованість та безпідставність цього наказу. Доповідна записка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та здебільшого має на меті спонукання керівництва до прийняття конкретного рішення, але ніяк не є підставою для перевірки;

- наказ порушує права позивача, що підтверджується в листах Вищого адміністративного суду України від 27.07.2010 р. № 1145/11/13-10 та від 24.12.2010 р. № 1844/11/13-10, а саме: висловлено правову позицію відносно того, що видання керівником податкового органу наказу про проведення перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого прийнято таке рішення;

- відповідач стверджує, що запит про надання інформації і її документального підтвердження був складений відповідно до вимог Митного кодексу України і те, що позивач посилається на ст. Податкового кодексу України є безпідставним. Але відповідно до ст. 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Порядок складання та оформлення запитів контролюючими органами врегульовано Податковим кодексом України та Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом». Про що також зазначається в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 8 червня 2017 року по справі № 813/5659/15;

- в запиті підстава визначається контролюючим органом, але не зазначено інформацію, яка б підтверджувала підставу. Також в запиті зазначається лише перелік документів, які пропонується подати, але перелік інформації, яка мала би запитуватися також не зазначено. Метою направлення таких запитів контролюючими органами є підтвердження або спростування інформації, наявної у органі доходів і зборів, яка потребує додаткової перевірки. Контролюючий орган повинен проінформувати платника податків про наявність сумнівів, що виникли у нього, з метою надання можливості підприємству спростувати таку інформацію органу доходів і зборів та пояснити законність та обґрунтованість своїх дій у кожному конкретному випадку;

- запит відповідача не відповідає приписам законодавства, адже з нього неможливо встановити, які сумніви виникли у органу доходів і зборів та потребують додаткового пояснення або спростування платником податків, наприклад, чи то виникли сумніви у правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, чи у ланцюзі постачання товарів, чи сумніви у сфері валютного законодавства, або контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться у митних деклараціях, тощо. Такий запит відповідача не відповідає принципам правової передбачуваності та правової визначеності, не відповідає п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010 та п.п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, про що позивач вказав у відповіді на запит;

- відповідач у вказаному запиті фактично затребував у платника податків копії усіх митних декларацій та документів, які подаються до митного оформлення товарів, що забороняється вимагати від підприємства згідно з п. 20.3 ст. 20 Податкового кодексу України. Адже декларування імпортованих позивачем товарів здійснювалось в порядку електронного декларування шляхом подання електронних документів до органу доходів і зборів, що мають однакову юридичну силу з документами, оформленими на паперових носіях (ч. 3 ст. 257 МКУ), які зберігаються органами доходів і зборів не менш як протягом 1095 днів з дня завершення митних процедур (ст. 334 МК України);

- п. 1 абз. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, який за своїм змістом є тотожним до підстави, яка була визначена в запиті контролюючого органу, не може бути застосований в даному випадку, так як ідеться мова про «факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства». А такі факти у відповідача відсутні, і навіть те, що на адресу Головного управління ДФС надійшов лист Державної фіскальної служби України від 14.01.2019 № 1101/7/99-99-14-04-02-17 разом із копіями окремих матеріалів досудових розслідувань, де вказано, що отримані матеріали, які вказують на неправильність декларування митної вартості імпортованих товарів. Але такі матеріали не є належним доказом і немає вироку суду на підтвердження такої інформації;

- отриманий запит ГУ ДФС в Одеській області оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки не відповідає ні п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 1245 від 27.12.2010, ні п. 73.3 ст.73 Податкового кодексу України;

- відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування, позивач у своєму позові зазначає ст. 81 Податкового кодексу України, яка зазначає підстави для проведення перевірки такі ж як і ст. 349 Митного кодексу України. Лише в Податковому кодексі зазначається, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за умови пред'явлення або надіслання - направлення на проведення такої перевірки, тоді як в Митному кодексі України даний документ зазначається, як - посвідчення на право проведення перевірки. Іншими підставами в Податковому і Митному кодексах України є - службові посвідчення та копія наказу. Тобто підстави тотожні. Але позивач, посилається на норму саме Податкового кодексу України тому, що вона більш детально описує, що має зазначатися в наказі, а саме - дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. А позивач вважає, що підстави, визначені в наказі № 1907 від 15.03.2019 року, є незаконними;

- єдиною нормативною підставою для проведення спірної перевірки є п. 2 ч. 7 ст. 346 МК України, яка не поширюється на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону (ч. 10 ст. 346 МК України). Єдиною законодавчо визначеною підставою для проведення документальних перевірок платників податків в рамках кримінального провадження є пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який передбачає наявність судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону. Такого рішення суду (слідчого судді) представники НАБУ не надали;

- відповідь на запит була надіслана позивачем у встановлені законом строки, незважаючи на відсутність обов'язку підприємства надавати відповідь на безпідставний запит органу доходів і зборів згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України. Також у відповіді контролюючий орган було запевнено у своїй готовності до співпраці за наявності на те законних підстав, проте уточненого запиту платнику не направлялось;

- підстава, вказана в наказі на перевірку, виключає проведення перевірки в рамках кримінального процесу (ч. 10 ст. 346 МК України), з метою проведення перевірки в рамках кримінального процесу необхідне відповідне рішення суду (слідчого судді) (п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України), що відповідає принципу заборони незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини (ст. 6 ГК України). Доводи НАБУ про вчинення порушень платником податків ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути враховані судом при оцінці доказів, та протирічать презумпції невинуватості, закріпленої ст. 8 МК України, ст. 62 Конституції України;

- з пояснень осіб у справі, листів НАБУ та ДФС щодо ініціювання перевірок вбачається, що проведення перевірки платника податків повинно здійснюватись на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів. Проте сторонами по справі не враховано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів було здійснено органом доходів і зборів під час митного оформлення імпортованих товарів. За митними деклараціями ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» митним органом було скориговано митну вартість товарів та прийняті відповідні рішення про коригування митної вартості товарів на підставі ст.ст. 54, 55 МК України, які були оскаржені платником податків в судовому порядку. За результатами розгляду судової справи № 815/5025/17 рішення митниці про коригування митної вартості товарів були скасовані, а отже згідно ч. 7 ст. 54 МК України митна вартість, заявлена декларантом, вважається визнаною автоматично; підстав для повторної перевірки контролюючим органом тих фактів, які вже перевірялись в судовому порядку, чинне законодавство не містить;

- щодо правової позиції Верховного Суду, які наводили відповідач та третя особа у справі, то позивач наводив постанови Верховного Суду, які є аналогічними до позиції позивача, отже в даному випадку необхідно надавати оцінку обставинам справи в кожному конкретному випадку, оцінюючи надані сторонами докази.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із зазначенням таких фактичних обставин:

- відповідно до листа ДФС України від 14.01.2019 року № 1101/7/99-99-14-04-02-17 ГУ ДФС в Одеській області доручено вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи у порядку, визначеному ст. 345-354 Митного кодексу України на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів, в тому числі по ТОВ «Транском Буд», . На підставі даних, викладених у листі ДФС України від 14.01.2019 року № 1101/7/99-99-14-04-02-17 ГУ ДФС в Одеській області було складено запит про надання інформації та копії документів № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 року. На зазначений запит позивач надав відповідь від 26.02.2019 № 26-02/9, якою відмовився надавати ГУ ДФС в Одеській області документи, які витребовувались від платника податків. У зв'язку з вищевикладеними обставинами ГУ ДФС складена доповідна записка № 183/11/15-32-14-10-05 від 11.03.2019 року, в якій викладено пропозицію призначити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Транском Буд» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України. У зв'язку з вищевикладеним ГУ ДФС в Одеській області було видано наказ № 1907 від 15.03.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Транском Буд» Код ;

- з урахуванням того, що підприємство відмовилось надавати інформацію та документи на запит контролюючого органу, у відповідача були законні підстави з урахуванням п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI провести документальну позапланову виїзну перевірку;

- позивач у своєму позові звертає увагу на ст. 73 ПКУ, за якою контролюючий орган має право отримувати інформацію за наслідками запиту. Однак звертаємо особливу увагу на те, що наказ № 1907 від 15.03.2019 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Транском Буд», , складений на виконання вимог саме Митного кодексу України, так само як й складений письмовий запит про надання інформації та копії документів № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 року, який складений на виконання саме Митного кодексу України. Тому доводи позивача стосовно порушення контролюючим органом приписів податкового кодексу України та невідповідності запиту чинному законодавству є безпідставним;

- не зважаючи на складання та направлення на адресу позивача запиту в рамках вимог Митного кодексу України, останній також повністю відповідає загальним приписам статті 73 Податкового кодексу України та Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245. Запит Головного управління ДФС в Одеській області щодо надання інформації та копій документів № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 року містить посилання на підставу його направлення, яка полягає у здійсненні контролюючим органом митного контролю та з урахуванням встановлених обставин можливого порушення підприємством митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, попередньо виявлених за результатом проведеного аналізу; міститься відображення запитуваної інформації з переліком документів, які пропонується надати; наявна гербова печатка Головного управління ДФС в Одеській області;

- стосовно посилання позивача, що в запиті зазначається підстава - можливе порушення митного законодавства», проте остаточне встановлення факту порушення суб'єктами господарювання вимог митного законодавства можливе за наслідком проведення перевірок та складання актів. Саме проаналізована контролюючим органом можливість наявності порушень з боку суб'єктів господарської діяльності вимог митного законодавства спонукає до направлення запитів щодо надання копій документів та здійснення контролюючих заходів з проведення перевірок для спростування або підтвердження отриманої інформації;

- інформація про порушення митного законодавства була отримана Державною фіскальною службою України від старшого детектива - керівника Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_2 в рамках порушених кримінальних проваджень від 11.10.2017 № 0000682 та від 09.07.2018 № 00679, та була переадресована до Головного управління ДФС в Одеській області. Право на розголошення даної отриманої інформації у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України у контролюючого органу відсутнє, оскільки частина 1 статті 222 Кодексу визначає, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим;

- посилання позивача на необгрунтованість зазначення доповідної записки № 183/11/15-32-14-10-05 від 11.03.2019 року у наказі Головного управління ДФС в Одеській області №1907 від 15.03.2019 року спростовуються визначеними вимогами законодавства;

- визначення позивачем в адміністративному позові вимог статті 81 Податкового кодексу України також є недоречним, оскільки умови допуску посадових осіб органів доходів і зборів до проведення документальних (планових чи позапланових) виїзних перевірок та зустрічних звірок з питань митної справи затверджено у статті 349 Митного кодексу України;

- всі перелічені в ч. 1 ст. 349 Митного кодексу України документи, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, були надані уповноваженій особі ТОВ «Транском Буд» перед початком проведення перевірки.

Згідно зі змістом пояснень щодо позову третя особа вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. (а.с.86-91)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача надіслано запит «Про надання інформації та копій документів» № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 року (а.с.33), в якому зазначено, зокрема:

- відповідно до пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів, органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію, що стосуються переміщення товарів через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами;

- ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» протягом 2017 року здійснено митне оформлення товарів у митному режимі імпорт за 35 митними деклараціями. За результатами аналізу зазначених митних оформлень виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- керуючись положеннями пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно товарів, імпортованих ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» та, у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, просимо надати до Головного управління ДФС в Одеській області належним чином завірені копії митних декларацій та документи, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі:

- зовнішньоекономічні договори (контракти), специфікації, додатки, до них тощо, які стосуються поставки вказаних товарів та інші товаротранспортні та комерційні документи;

- документи, які підтверджують вартість товару, що заявлена у митних деклараціях (у тому числі митні декларації країн відправлення);

- договори на страхування вантажів, що імпортувались;

- договори на перевезення вантажів;

- платіжні, банківські та бухгалтерські документи, що підтверджують факт оплати поставки імпортованих товарів (рах.312, 632);

- статутні документи;

- копії документів та пояснення просимо надати до ГУ ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5 м. Одеса, 65044) у терміни, визначені ст. 346 Митного кодексу України.

Даний запит підписаний заступником начальника ОСОБА_1 та скріплено гербовою печаткою відповідача.

Даний запит отримано позивачем 18.02.2019 року, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення поштового відправлення. (а.с.171)

У відповідь на даний запит позивачем надіслано лист, вих. № 26-02/9 від 26.02.2019 року (а.с.34-36), в якому останній зазначив, зокрема:

- TOB «ТРАНСКОМ БУД» 15.02.2019 р. отримало від ГУ ДФС в Одеській області запит «Про надання інформації та копій документів» № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 р. (далі - запит), відповідно до якого контролюючий орган на підставі ч. 5 ст. 334 Митного кодексу України, просить надати належним чином завірені копії митних декларацій та документів, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію У країни;

- ГУ ДФС в Одеській області вказує на те, що протягом 2017 року ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» здійснило митне оформлення товарів за 35 митними деклараціями та за результатами аналізу зазначених митних оформлень контролюючим органом виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- при цьому, ГУ ДФС в Одеській області не вказує конкретних підстав для надсилання такого запиту та не зазначає жодного факту, який свідчить про порушення платником податків митного законодавства України;

- відповідно до абз. 7 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України та п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1245, у разі коли запит складено з порушенням вимог, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит;

- запит ГУ ДФС в Одеській області оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки не відповідає п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 1245 від 27.12.2010 р. та не містить конкретних підстав для його надсилання, а також і фактів, які свідчать про порушення митного законодавства при імпортуванні товару;

- більш того, витребувані контролюючим органом документи щодо митного оформлення товарів надавалися в електронному вигляді під час митного контролю та оформлення товарів і наявні у органу доходів і зборів;

- витребування контролюючим органом документів, наданих платником податків при митному оформленні товарів та наявних у органа доходів і зборів, здійснено ним протиправно всупереч п. 20.3 ст. 20 Податкового кодексу України;

- з огляду на викладене вище, ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» виконає свій обов'язок з надання контролюючому органу інформації та її документального підтвердження після виконання ГУ ДФС в Одеській області обов'язку з оформлення відповідного запиту згідно з положеннями чинного законодавства України.

Згідно зі змістом вказаної відповіді позивача на запит відповідача жодних додатків до нього не додано. (а.с.36)

11.03.2019 року заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 подано начальнику ГУ ДФС в Одеській області Г. Мілютіну доповідну записку № 183/11/15-32-14-10-05 (а.с.63), з пропозицією призначити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТРАНСКОМ БУД», () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 відповідно до пункту 2 частини 7 статті 346 Митного кодексу України, на якій наявна резолюція: «Дозволяю».

Відповідно до змісту вказаної доповідної записки, зокрема:

- від: Відділ митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області

- тема: Дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи

- суть питання: ГУ ДФС в Одеської області отримано лист ДФС України від 14.01.2019 № 1101/7/99-99-14-04-02-17 з матеріалами досудового розслідування НАБУ у кримінальних провадженнях № 0000682 від 11.10.2017, № 0000679 від 09.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стосовно здійснення рядом українських підприємств декларування імпортованих товарів із заниженням їх митної вартості. Керуючись положеннями пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно імпортованих товарів та, у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України на адресу TOB «ТРАНСКОМ БУД», () ГУ ДФС в Одеської області від 15.01.2019 № 593/10/15-32-14-10-07 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит про надання інформації та копій документів, що стали підставою для митного оформлення товарів ввезених в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі статутних, бухгалтерських та платіжних документів, у терміни визначені ст. 346 Митного кодексу України. Листом від 26.02.2019 № 26/02/9 (вх. № 11996/10/15-32 від 01.03.2019) ТОВ «ТРАНСКОМ БУД», () не надано пояснень на запит та відмовлено у наданні документів.

15.03.2019 року відповідачем, відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями), та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.2019 року № 183/11/15-32-14-10-05, прийнято наказ № 1907 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» ()» (а.с.30), яким наказано, зокрема:

1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» (, юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11) за митними деклараціями за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року з 21 березня 2019 року тривалістю 30 робочих днів;

2. Перевірку провести за юридичною адресою ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року:

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Брунь Наталії Леонідівні;

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Кірсею Юрію Сергійовичу.

Не погоджуючись з зазначеним наказом відповідача, позивач оскаржив його в судовому порядку.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано, зокрема, копію акту відповідача від 21 березня 2019 року № 278/15-32-14-10-11/41434803 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. (а.с.31-32)

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, та на виконання ухвали суду відповідачем суду також надано копію листа Державної фіскальної служби України № 1101/7/99-99-14-04-02-17 від 14.01.2019 року (а.с.62), відповідно до змісту якого, зокрема:

- ДФС отримано копії окремих матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях від 11.10.2017 № 0000682 й від 09.07.2018 № 00679 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;

- за даними НАБУ рядом українських підприємств, діяльність яких пов'язана з ОСОБА_5, в 2016-2017 роках здійснювалось декларування імпортованих товарів із заниженням їх митної вартості, в тому числі ТОВ «Транском БУД»;

- за даними НАБУ ОСОБА_5 є бенефіціарним власником іноземних компаній:

1) BFT WORLDWIDE LIMITED (продавець для):

TOB «Аль Мак», TOB «Ількасар».

Компанія-нерезидент зареєстрована в Гонконзі. НАБУ надано документальне підтвердження, що ОСОБА_5 є її бенефіціарним власником.

2) KRW COMPANY LIMITED (продавець для):

ТОВ «КНД Трейд KОМ», ТОВ «Фінсервіс Пром», ТОВ «Девопс», ТОВ «Агроперспектива ЮМТ», ТОВ «Рейндж ОПТ».

3) DOSKFORD PROJECTS LIMITED (продавець для):

ТОВ «Девопс», ТОВ «Трейд Лайнс», ТОВ «Кріссистемс», ТОВ «Блек Сі Торг», ТОВ «Прогрес-Тренд»;

- зазначені компанії-нерезиденти також зареєстровані в Гонконзі. НАБУ надано документальне підтвердження, що ОСОБА_5 є істинним отримувачем вигоди в компаніях KRW COMPANY LIMITED й DOSKFORD PROJECTS LIMITED;

- за адресою вищезазначених компаній нерезидентів, за даними НАБУ, також знаходиться компанія INFORD TRADE (продавець для), зокрема: ТОВ «Транском БУД»;

- на думку НАБУ, матеріали досудових розслідувань вказують на контроль ОСОБА_5 над вказаними покупцями і продавцями та, як наслідок, на пов'язаність сторін та неправильність декларування митної вартості імпортованих товарів;

- з метою повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, доручаю вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи у порядку, визначеному статтями 345 - 354 Митного кодексу України на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів зазначеними суб'єктами ЗЕД. Про вжиті заходи просимо повідомити Департамент аудиту у термін до 14.02.2019.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються пояснення щодо позову, третьою особою суду також надано копії, зокрема (а.с.76-83, 92-94):

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2019 року, номер кримінального провадження: 0000682, дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 11.10.2017;

- листа Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 09.08.2018 року № 0434-186/30721, адресованого ДФС України, в якому останню, керуючись ст. 93 Кримінально процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 19-2 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», просили прийняти відповідне рішення та доручити уповноваженим особам ДФС України провести документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 певними юридичними особами, в тому числі ТОВ «Транском БУД» (код 41434803);

- листа Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 05.09.2018 року № 0434-186/33969, адресованого ДФС України, в якому зазначено, зокрема, що:

- Національним антикорупційним бюро України листом від 09.08.2018 № 0434-186/30721 ініційовано перед ДФС України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів у період з 01.01.2016 по 31.12.2017, зокрема, ТОВ «Транском БУД» ();

- у доповнення до даного листа надсилаємо копії окремих матеріалів досудових розслідувань, які містять інформацію, що свідчить про порушення даними підприємствами вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- листа Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 12.10.2018 року № 0434-186/38640, адресованого ДФС України, яким повідомлено, зокрема, що:

- листом Національного антикорупційного бюро України від 05.09.2018 № 0434-186/33969 (вх. № 38747/5 від 05.09.2018) в ДФС України надано документи, які можуть свідчити про порушення низкою юридичних осіб вимог законодавства України з питань державної митної справи та про пов'язаність цих осіб між собою;

- зокрема в ДФС України надано копію протоколу обшуку від 17-18.08.2017, згідно якого в нежитловій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5, в присутності ОСОБА_5 (як особи, яка займала приміщення, що обшукувалося) вилучено печатки ТОВ «Аль Мак», ТОВ «Девопс», ТОВ «Віллос», ТОВ «Укрінвест ЛТД», копаній «DOCKFORD PROJECTS LIMITED», «KRW COMPANY LIMITED», «IBFORT TREAD LTD», документи, що відображають фінансово-господарську діяльність, зокрема, ТОВ «Транском БУД», та низки інших юридичних осіб, які виступали покупцями товарів, а також мобільні телефони;

- також в ДФС України надано копію протоколу огляду від 03.09.2018 з окремими додатками, згідно якого у вилучених в нежитловій будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5, мобільних телефонах виявлено текстові повідомлення та зображення, які свідчать про здійснення контролю над цими юридичними особами;

- крім цього в ДФС України надано копію свідоцтва про реєстрацію компанії BFT WORLDWIDE LIMITED з перекладом на українську мову та копію анкети клієнта BFT WORLDWIDE LIMITED, в яких зазначено, що ОСОБА_5 є кінцевим бенефіціарним власником компаній BFT WORWLWIDE LIMITED, DOCKFORD PROJECTS LIMITED, KRW COMPANY LIMITED. Ці ж компанії виступали продавцями товарів вищевказаним імпортерам, контрольованим тієї ж особою - ОСОБА_5. На підставі договорів (контрактів) між цими пов'язаними особами визначалась митна вартість товарів;

- у доповнення до даних документів надсилаємо копії окремих матеріалів досудових розслідувань, які містять інформацію, що свідчить про порушення даними підприємствами вимог законодавства України з питань державної митної справи та про пов'язаність вищевказаних осіб між собою;

- листа-відповіді Державної фіскальної служби України від 15.01.2019 року № 784/5/99-99-14-04-02-16, адресованого третій особі, на листи від 09.08.2018 року № 0434-186/30721, від 05.09.2018 року № 0434-186/33969 та від 12.10.2018 року № 0434-186/38640, в якому зазначено, зокрема, що з метою повноти нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законодавства справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, Головному управлінню ДФС в Одеській області доручено вжити відповідні контрольно-перевірочні заходи (лист ДФС від 14.01.2019 № 1101/7/99-99-14-04-02-17) у порядку, визначеному статтями 345-354 Митного кодексу України, на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів, суб'єктів ЗЕД, зазначених у листах.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі - МК України), Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 (далі - Порядок № 1245), Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженими наказом ДФС 31.07.2014 року № 22 (у редакції наказу ДФС 23.03.2018 № 398) (далі - Методичні рекомендації № 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 МК України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з ч. 4 ст. 334 МК України правоохоронні органи, фінансові установи та інші контролюючі органи України відповідно до законодавства на письмові запити органів доходів і зборів або з власної ініціативи інформують органи доходів і зборів про наявні відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з ч. 5 ст. 334 МК України з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Порядок отримання інформації контролюючими органами за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1245 запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються:

посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації;

підстави для надіслання запиту;

опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Згідно з пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І Методичних рекомендацій № 22, зокрема, при організації проведення документальної позапланової (крім перевірок, визначених у підпункті 1.2.3 цього пункту) або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

Доповідна записка (висновок) надається на розгляд керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який приймає рішення про доцільність проведення такої перевірки та визначає підрозділ, який буде здійснювати (очолювати) цю перевірку, відповідати за її організацію, у тому числі направлення повідомлення до Інформаційно-аналітичної групи, координацію дій залучених до перевірки працівників інших структурних підрозділів та органів ДФС, а також реалізацію матеріалів перевірки.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 345 МК України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 МК України документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного органу доходів і зборів з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 346 МК України документальною позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка підприємства, яка не передбачена планами роботи органу доходів і зборів і може проводитися за наявності хоча б однієї з таких обставин: виявлено факти або отримано документальну інформацію, які свідчать про порушення підприємством вимог законодавства з питань державної митної справи, якщо підприємство не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 МК України посадові особи органу доходів і зборів мають право приступити до проведення документальної (планової чи позапланової) виїзної перевірки декларанта чи зустрічної звірки на підприємстві за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення керівнику відповідного підприємства або уповноваженій ним особі під розписку посвідчення на право проведення перевірки, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу доходів і зборів, мета проведення перевірки, вид (планова чи позапланова) та підстави її проведення, дати початку та закінчення перевірки, посади, спеціальні звання та прізвища посадових осіб органу доходів і зборів, які проводитимуть перевірку, пред'явлення службових посвідчень зазначених осіб, а також надання копії наказу органу доходів і зборів про проведення перевірки.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, а саме.

Відповідачем на адресу позивача надіслано запит «Про надання інформації та копій документів» № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 року, в якому зазначено, зокрема:

- відповідно до пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів, органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію, що стосуються переміщення товарів через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами;

- ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» протягом 2017 року здійснено митне оформлення товарів у митному режимі імпорт за 35 митними деклараціями. За результатами аналізу зазначених митних оформлень виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- керуючись положеннями пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно товарів, імпортованих ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» та, у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, просимо надати до Головного управління ДФС в Одеській області належним чином завірені копії митних декларацій та документи, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі: зовнішньоекономічні договори (контракти), специфікації, додатки, до них тощо, які стосуються поставки вказаних товарів та інші товаротранспортні та комерційні документи; документи, які підтверджують вартість товару, що заявлена у митних деклараціях (у тому числі митні декларації країн відправлення); договори на страхування вантажів, що імпортувались; договори на перевезення вантажів; платіжні, банківські та бухгалтерські документи, що підтверджують факт оплати поставки імпортованих товарів (рах.312, 632); статутні документи;

- копії документів та пояснення просимо надати до ГУ ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5 м. Одеса, 65044) у терміни, визначені ст. 346 Митного кодексу України.

Даний запит підписаний заступником начальника ОСОБА_1 та скріплено гербовою печаткою відповідача.

Даний запит отримано позивачем 18.02.2019 року, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення поштового відправлення.

У відповідь на даний запит позивачем надіслано лист, вих. № 26-02/9 від 26.02.2019 року, в якому останній зазначив, зокрема:

- TOB «ТРАНСКОМ БУД» 15.02.2019 р. отримало від ГУ ДФС в Одеській області запит «Про надання інформації та копій документів» № 593/10/15-32-14-10-07 від 15.01.2019 р. (далі - запит), відповідно до якого контролюючий орган на підставі ч. 5 ст. 334 Митного кодексу України, просить надати належним чином завірені копії митних декларацій та документів, що стали підставою для митного оформлення товару ввезеного в режимі імпорту на митну територію У країни;

- ГУ ДФС в Одеській області вказує на те, що протягом 2017 року ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» здійснило митне оформлення товарів за 35 митними деклараціями та за результатами аналізу зазначених митних оформлень контролюючим органом виявлено факти можливого порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України;

- при цьому, ГУ ДФС в Одеській області не вказує конкретних підстав для надсилання такого запиту та не зазначає жодного факту, який свідчить про порушення платником податків митного законодавства України;

- відповідно до абз. 7 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України та п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1245, у разі коли запит складено з порушенням вимог, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит;

- запит ГУ ДФС в Одеській області оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки не відповідає п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, п. 10 Постанови Кабінету міністрів України № 1245 від 27.12.2010 р. та не містить конкретних підстав для його надсилання, а також і фактів, які свідчать про порушення митного законодавства при імпортуванні товару;

- більш того, витребувані контролюючим органом документи щодо митного оформлення товарів надавалися в електронному вигляді під час митного контролю та оформлення товарів і наявні у органу доходів і зборів;

- витребування контролюючим органом документів, наданих платником податків при митному оформленні товарів та наявних у органа доходів і зборів, здійснено ним протиправно всупереч п. 20.3 ст. 20 Податкового кодексу України;

- з огляду на викладене вище, ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» виконає свій обов'язок з надання контролюючому органу інформації та її документального підтвердження після виконання ГУ ДФС в Одеській області обов'язку з оформлення відповідного запиту згідно з положеннями чинного законодавства України.

Згідно зі змістом вказаної відповіді позивача на запит відповідача жодних додатків до нього не додано.

11.03.2019 року заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 подано начальнику ГУ ДФС в Одеській області Г. Мілютіну доповідну записку № 183/11/15-32-14-10-05, з пропозицією призначити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТРАНСКОМ БУД», () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 відповідно до пункту 2 частини 7 статті 346 Митного кодексу України, на якій наявна резолюція: «Дозволяю».

Відповідно до змісту вказаної доповідної записки, зокрема:

- від: Відділ митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області

- тема: Дозвіл на проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи

- суть питання: ГУ ДФС в Одеської області отримано лист ДФС України від 14.01.2019 № 1101/7/99-99-14-04-02-17 з матеріалами досудового розслідування НАБУ у кримінальних провадженнях № 0000682 від 11.10.2017, № 0000679 від 09.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України стосовно здійснення рядом українських підприємств декларування імпортованих товарів із заниженням їх митної вартості. Керуючись положеннями пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами та доповненнями), з метою перевірки відомостей стосовно імпортованих товарів та, у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України на адресу TOB «ТРАНСКОМ БУД», () ГУ ДФС в Одеської області від 15.01.2019 № 593/10/15-32-14-10-07 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено запит про надання інформації та копій документів, що стали підставою для митного оформлення товарів ввезених в режимі імпорту на митну територію України, у тому числі статутних, бухгалтерських та платіжних документів, у терміни визначені ст. 346 Митного кодексу України. Листом від 26.02.2019 № 26/02/9 (вх. № 11996/10/15-32 від 01.03.2019) ТОВ «ТРАНСКОМ БУД», () не надано пояснень на запит та відмовлено у наданні документів.

15.03.2019 року відповідачем, відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями), та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.2019 року № 183/11/15-32-14-10-05, прийнято наказ № 1907 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» ()», яким наказано, зокрема:

1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» (, юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11) за митними деклараціями за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року з 21 березня 2019 року тривалістю 30 робочих днів;

2. Перевірку провести за юридичною адресою ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року:

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Брунь Наталії Леонідівні;

- головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Кірсею Юрію Сергійовичу.

Відповідно до вищенаведених норм права, формою реалізації повноважень податкового органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення відповідачем митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України, саме як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведення аналізу наданої на нього інформації та документів після їх отримання.

З матеріалів справи вбачається, що запит, направлений податковим органом на адресу позивача, містив вказівку на фактичну (у зв'язку з виявленням фактів, що свідчать про можливе порушення митного законодавства України при ввезені товарів на митну територію України) і правову підстави (пункту 5 статті 334 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI) направлення запиту. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

За таких обставин на позивача покладався обов'язок щодо надання відповідної інформації. При цьому, позивач відповідних документів на запит податкового органу не надав. Відтак, у податкового органу виникло право на призначення перевірки з підстав, передбачених п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України.

З огляду на наявний в матеріалах справи письмовий запит, суд не встановив його невідповідність вищенаведеним вимогам законодавства, що надавало б позивачу можливість не надавати відповідь на такий обов'язковий запит та відмовити у цьому.

В той же час, в основу оскаржуваного наказу про проведення перевірки покладені підстави та умови для прийняття саме ненадання позивачем пояснень та документів на письмовий запит контролюючого органу.

Окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов'язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.

Додатково, щодо посилання позивача, що підстави, визначені в наказі № 1907 від 15.03.2019 року є незаконними, суд зазначає, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Митним кодексом України та Податковим кодексом України не передбачено необхідності зазначати в наказі про проведення перевірки інформації, що свідчить про можливі порушення з боку позивача вимог законодавства, натомість оскаржуваний наказ містить вказівку на підстави проведення перевірки, а саме: п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами та доповненнями), доповідна записка заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.2019 року № 183/11/15-32-14-10-05.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року по справі № 813/4376/17 та від 22.05.2018 року по справі № 820/4605/17 тощо.

Крім того, суд додатково зазначає, що відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 року по справі № 813/4376/17, приймаючи рішення у спорах, предметом оскарження в яких є накази про проведення перевірок, суди надають оцінку обставинам справи в кожному конкретному випадку, оцінюючи надані сторонами докази, в тому числі і письмовим запитам податкового органу про надання інформації.

Так, по-перше, щодо обґрунтування позивача неправомірності оскаржуваного наказу тим, що: підставою наказу № 1907 від 15.03.19 р. вказано доповідну записку заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.19 р. № 183/11/15-32-14-10-05; однак серед підстав, чітко визначених Податковим та Митним кодексом відсутня наявність доповідної записки, як підстави проведення документальної і позапланової перевірки; відповідачем не надано для ознайомлення зазначену доповідну записку і позивачу начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 від 11.03.19 р., № 183/11/15-32-14-10-05, - слід зазначити таке.

Наведена позиція позивача є помилковою, такою, що не відповідає вищенаведеним положенням пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І Методичних рекомендацій № 22, наведені позивачем фактичні обставини з цього питання - спростовані дослідженими судом доказами.

По-друге, щодо обґрунтування позивача неправомірності оскаржуваного наказу тим, що: єдиною нормативною підставою для проведення спірної перевірки є п. 2 ч. 7 ст. 346 МК України, яка не поширюється на перевірки, що проводяться відповідно до кримінального процесуального закону (ч. 10 ст. 346 МК України); єдиною законодавчо визначеною підставою для проведення документальних перевірок платників податків в рамках кримінального провадження є п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, який передбачає наявність судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону; такого рішення суду (слідчого судді) представники НАБУ не надали; підстава, вказана в наказі на перевірку, виключає проведення перевірки в рамках кримінального процесу (ч. 10 ст. 346 МК України), з метою проведення перевірки в рамках кримінального процесу необхідне відповідне рішення суду (слідчого судді) (п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України), що відповідає принципу заборони незаконного втручання органів державної влади у господарські відносини (ст. 6 ГК України); доводи НАБУ про вчинення порушень платником податків ґрунтуються лише на припущеннях, які не можуть бути враховані судом при оцінці доказів, та протирічать презумпції невинуватості, закріпленої ст. 8 МК України, ст. 62 Конституції України, - слід зазначити таке.

Зазначене обґрунтування не відповідає фактичним обставинам справи, оскілки в даному випадку оскаржуваним наказом перевірка призначена не в рамках кримінального провадження.

По-третє, щодо обґрунтування позивача неправомірності оскаржуваного наказу тим, що: з пояснень осіб у справі, листів НАБУ та ДФС щодо ініціювання перевірок вбачається, що проведення перевірки платника податків повинно здійснюватись на предмет правильності визначення митної вартості імпортованих товарів; проте сторонами по справі не враховано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів було здійснено органом доходів і зборів під час митного оформлення імпортованих товарів; за митними деклараціями ТОВ «ТРАНСКОМ БУД» митним органом було скориговано митну вартість товарів та прийняті відповідні рішення про коригування митної вартості товарів на підставі ст.ст. 54, 55 МК України, які були оскаржені платником податків в судовому порядку; за результатами розгляду судової справи № 815/5025/17 рішення митниці про коригування митної вартості товарів були скасовані, а отже згідно ч. 7 ст. 54 МК України митна вартість, заявлена декларантом, вважається визнаною автоматично; підстав для повторної перевірки контролюючим органом тих фактів, які вже перевірялись в судовому порядку, чинне законодавство не містить, - слід зазначити таке.

Дана позиція позивача не відповідає вищенаведеним положенням п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, відповідно є не обґрунтованою, безпідставною та не спростовує вищенаведених висновків суду.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, учасниками справи суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- позиція позивача зі спірних питань - є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржуваний наказ прийнято відповідачем відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, відповідно підстав для визнання його протиправним та скасування, - немає, відповідно, немає підстав для задоволення даного позову.

У зв'язку із відмовою у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 194, 205, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСКОМ БУД» (місцезнаходження: Фонтанська дорога, 11, м. Одеса, 65009; ідентифікаційний код юридичної особи: 41434803) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 39398646), третя особа - Національне антикорупційне бюро України (місцезнаходження: вул. Василя Сурикова, 3, м. Київ, 03035; ідентифікаційний код юридичної особи: 39751280), про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 15.03.2019 року № 1907, - відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.