Справа № 1.380.2019.000932
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7918/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року ухвалене суддею Гуликом А.Г. у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін о 14 год. 58 хв. у справі № 1.380.2019.000932 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року включно з врахуванням підвищення суддям посадових окладів, обрахованих з визначеної величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року, згідно з даними довідки Апеляційного суду Львівської області № 07.20/358 від 10.08.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату суми, що становить різницю між виплаченою та належною до виплати суми довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року включно, обраховану з врахуванням складових суддівської винагороди судді на відповідній посаді станом на 01.01.2018 року, згідно з довідкою Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року № 07.20/358 з врахуванням посадового окладу, надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення.

У обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що постановою Верховної ОСОБА_2 України 08.09.2016 року № 1515-VIII звільнена з посади судді Апеляційного суду Львівської області у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України. Наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 позивачка виведена зі штату апеляційного суду. Стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання діючого судді, становить 29 років 3 місяця та 22 дні. З 23.09.2016 року отримує довічне грошове утримання судді. Законом України від 15.05.2018 року № 2415-УІІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внесено зміни до Закону України від 06.12.2016 року № 1774-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу II слова та цифри «1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

З урахуванням таких змін у законодавстві, Апеляційний суд Львівської області 10.08.2018 року видав довідку № 07.20/358 за формою, згідно з Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України у якій до суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання станом на 01.01.2018 року включив: посадовий оклад, надбавку за вислугу років, матеріальну допомогу на оздоровлення. Вважаючи, що має право на перерахунок пенсії, позивачка 14.08.2018 року звернулась з цією довідкою та відповідною заявою до відповідача.

Проте, як зазначила позивачка, відповідач безпідставно відмовив їй у перерахунку пенсії зважаючи на те, що Закон України від 15.05.2018 року № 2415-УІІІ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» не має зворотної дії в часі, а матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою грошового утримання судді.

Позивачка вважає, що відповідач порушив її право на належний рівень пенсійного забезпечення.

Захист порушеного права, на думку позивачки, можливий шляхом перерахунку її пенсії з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року з врахуванням довідки Апеляційного суду Львівської області 10.08.2018 року № 07.20/358.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року включно з врахуванням підвищення суддям посадових окладів, обрахованих з визначеної величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року згідно з даними довідки Апеляційного суду Львівської області № 07.20/358 від 10.08.2018 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату суми, що становить різницю між виплаченою та належною до виплати суми довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року включно, обраховану з врахуванням складових суддівської винагороди судді на відповідній посаді станом на 01.01.2018 року, згідно з довідкою Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року № 07.20/358, а саме: посадового окладу, надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову. Таку позицію пояснює тим, що на підставі розпорядження № 19 від 11.03.2019 року відповідач провів перерахунок пенсії позивачці за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року № 07.20/358 без врахування допомоги на оздоровлення, оскільки така, на думку відповідача, не входить до складу суддівської винагороди.

Оскільки відповідач провів перерахунок та виплату пенсії позивачці до ухвалення судом рішення у справі, а допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 року ОСОБА_1 виведена зі штату апеляційного суду.

26.10.2018 року ОСОБА_1 подала заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, зареєстровану 29.10.2018 за вх. №73/М-20, з проханням провести перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2018 року зі збільшенням посадового окладу судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні. Відповіді на цю заяву позивачка не отримала.

11.02.2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з аналогічною заявою і в цей же день отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.11.2018 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-УІІІ від 15.05.2018 року не має зворотної дії в часі, а матеріальна допомога на оздоровлення не є складовою грошового утримання судді.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на перерахунок пенсії з підвищенням посадового окладу судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 гривні та включення до грошової винагороди судді для перерахунку пенсії грошової допомоги на оздоровлення, а відповідач протиправно цей перерахунок не провів.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

На підставі розпорядження № 19 від 11.03.2019 року, Головне управління Пенсійного фонду України провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року № 07.20/358, без врахування допомоги на оздоровлення.

Таким чином, предметом оцінки в цій справі є дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України щодо врахуванням при перерахунку довічного грошового утримання судді матеріальної допомоги на оздоровлення.

З цього приводу, апеляційний суд зазначає таке.

Спеціальним законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

За правилами частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 1-8/2016) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Отже, поняття суддівської винагороди є комплексним, а перелік зазначених її складових є вичерпним.

Відповідно до статті 134 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, якими передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди, до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки Законом України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Застосування норм статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом у постановах від 11 липня 2019 року (справа № 334/3253/17), від 30 серпня 2018 року (справа № 350/1511/17), від 27 червня 2018 року (справа № 750/6862/17).

Отже, враховуючи те, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, то підстави для здійснення позивачці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення відсутні, а тому відповідач, відмовивши позивачці у здійсненні такого перерахунку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Крім того, враховуючи ту обставину, що перерахунок пенсії позивачки за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року з підвищенням посадового окладу судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, відповідач провів та виплатив спірну суму до ухвалення рішення у справі, то апеляційний суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, у звязку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в справі № 1.380.2019.000932 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини пятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 04.10.2019 року