Справа № 560/2416/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2416/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидковецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Галіва Людмила Андріївна звернулася до адміністративного суду з позовом до Давидковецької сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 34 чергової сесії Давидковецької сільської ради сьомого скликання від 27.06.2019 №8 про відмову ОСОБА_1 у передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на вид "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області;

- зобов`язати Давидковецьку сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на вид "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.06.2019 звернулася до Давидковецької сільської ради із заявою про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" в вид використання "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Позивач стверджує, що у її власності перебувають об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на спірній земельній ділянці площею 2,00 га, а саме приміщення качатника № 1, приміщення качатника № 2, приміщення качатника № 3, які розташовані за межами с. Давидківці.

Рішенням 34 чергової сесії Давидковецької сільської ради 7 скликання від 27.06.2019 № 8 позивачу було відмовлено в передачі земельної ділянки у зв`язку із необхідністю проведення інвентаризації зазначеної земельної ділянки на території Давидковецької сільської ради.

Позивач вважає, що Давидковецька сільська рада приймаючи рішення про відмову в переданні безоплатно у власність земельної ділянки діяла безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 07.08.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, яку відповідач отримав 12.08.2019.

Відповідач звернувся 03.09.2019 із заявою про продовження строку на подання відзиву. Відповідно до статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Враховуючи те, що заява подана після закінчення строку на подання відзиву та до заяви не було додано відзиву, у задоволенні поданого клопотання суд відмовив.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , 20.06.2019 звернулася до Давидковецької сільської ради із заявою (клопотанням) про передачу безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" в вид використання "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

До заяви позивач додала документи, що посвідчують особу, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Вказана земельна ділянка перебувала у колективної власності КСП ім. Шестакова, яке було ліквідовано.

У власності ОСОБА_1 перебувають об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на спірній земельній ділянці площею 2,00 га, а саме приміщення качатника № 1, приміщення качатника № 2, приміщення качатника № 3, які розташовані за межами с. Давидківці.

Рішенням 34 чергової сесії Давидковецької сільської ради 7 скликання від 27.06.2019 № 8 мені було відмовлено в передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Підставою відмови відповідач вказав необхідність провести інвентаризацію зазначеної земельної ділянки на території Давидковецької сільської ради.

Вважаючи рішення про відмову в переданні безоплатно у власність земельної ділянки протиправним та таким, що порушує норми чинного законодавства, позивач звернулася до суду з даним позовом.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля визнана основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з пунктом "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частинами 1-3 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,00 га.

За змістом частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пунктів а, б частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За статтею 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1, 2 статті 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності селищної ради, останньою має прийматися відповідне рішення, яке приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення відповідної селищної ради.

Вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Дослідивши прийняте відповідачем Рішення 34 чергової сесії Давидковецької сільської ради 7 скликання від 27.06.2019 № 8, яким ОСОБА_1 відмовлено в передачі земельної ділянки у зв`язку із необхідністю проведення інвентаризації зазначеної земельної ділянки на території Давидковецької сільської ради, суд вважає, що таке рішення не може сприйматися судом як належна та вмотивована відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, оскільки необхідність проведення інвентаризації земельної ділянки на території Давидковецької сільської ради не може бути підставою для відмови, у відповідності до статті 118 ЗК України.

Приймаючи спірне рішення, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, що свідчить про протиправність прийнятого рішення від 27.06.2019 № 8.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Таким чином, суд визнає, що Давидковецька сільська рада належним чином не розглянула заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та не прийняла обґрунтованого рішення у відповідності до вимог Земельного кодексу України, а тому, в даному випадку, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої відповідачем 20.06.2019, як того вимагає стаття 118 Земельного кодексу України, оскільки вищезазначеними нормами права закріплений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В той же час вимоги про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу не підлягають задоволенню, з підстав їх передчасності, оскільки відсутнє вмотивоване рішення відповідача щодо відмови у наданні такого дозволу.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі розгляду спору відповідач не довів правомірності своїх дій, тому, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що при поданні адміністративного позову до адміністративного суду ОСОБА_1 сплатила 1536,80 грн., що підтверджується квитанціями №МР_АВ210979РМВ_8884469 від 01.08.2019 на суму 768,40 грн. та №МР_АВ210979РМВ_8884405 від 01.08.2019 в розмірі 768,40 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Давидковецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 34 чергової сесії Давидковецької сільської ради сьомого скликання від 27.06.2019 №8 про відмову ОСОБА_1 у передачі безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на вид "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Зобов`язати Давидковецьку сільську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із зміною виду використання земельної ділянки (із виду використання "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на вид "для ведення особистого селянського господарства"), яка розташована за межами населеного пункту Давидковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в строки, порядку та у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 жовтня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Давидковецька сільська рада (вул. Гавришка, 60, с. Давидківці, Хмельницький район, Хмельницька область, 31341 , код ЄДРПОУ - 04403433)

Головуючий суддя В.В. Матущак