Справа № 560/1051/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1051/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

25 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року (повне рішення складене 14 червня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач 05.04.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 22/113, винесену 20.03.2019 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці, якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф в сумі 625 950,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №22/113, винесену 20.03.2019 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф в сумі 625 950 грн.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у сумі 6259,50 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що під час відвідування приміщення швейного цеху інспекторами відібрано пояснення осіб що там знаходились, та які пояснили, що проходять стажування на посаду швачки у ФОП ОСОБА_1 , при цьому ні трудовий, ні цивільно-правовий договір не укладали. Вказано, що інспекційне відвідування розпочато 15.02.2019, що підтверджується доповідною запискою, наказом про проведення відвідування направленням на проведення такого відвідування та актом про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Таким чином, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 встановлено, що трудові відносини не оформлені у письмовій формі, трудові договори не укладені, до початку допуску працівників до роботи не подано відповідного повідомлення до органів ДФС, що свідчить про порушення позивачем законодавства про працю.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

25.09.2019 представником ФОП ОСОБА_1 подано заяву про проведення судового засідання в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 РНОКПП № НОМЕР_1 , 16.09.2005 зареєстрована, як фізична особа-підприємець, номер запису № 2 006838 .

15.02.2019 посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці відповідно до пункту 33 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, з метою інформування працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання здійснено відвідування швейного цеху за адресою: АДРЕСА_1 . В ході відвідування у трьох осіб, які працювали в цеху, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було відібрано пояснення, з яких встановлено, що дані особи проходять стажування, ні трудовий, ні цивільно-правовий договори ще не укладали. Дві особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились надавати пояснення.

На підставі доповідної записки складеної за результатами відвідування першим заступником Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці видано наказ від 15.02.2019 №48 "Про здійснення інспекційних відвідувань посадовими особами Управління".

15.02.2019 у зв`язку із відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням посадовими особами, яким згідно із направленням на інспекційне відвідування №201/19 від 15.02.2019 доручено проведення такого відвідування, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХМ 789/1635/НП, строк проведення інспекційного відвідування зупинено по 25.02.2019 та складено вимогу про надання документів №ХМ789/1635/ПД, яку направлено на адресу позивача.

26.02.2019 посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 у присутності її уповноваженої особи позивача ОСОБА_7 , якій було вручено копію наказу №48 та направлення на проведення інспекційного відвідування №201/19 від 15.02.2019, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ХМ789/1635/АВ.

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що трудові відносини з ОСОБА_6 (з 15.02.2019), ОСОБА_2 (з 11.02.2019), ОСОБА_3 (з 04.02.2019), ОСОБА_5 (з 15.02.2019), ОСОБА_4 (з 14.02.2019) по дату завершення інспекційного відвідування, належним чином не оформлені відповідно до вимог частин 1, 3 статті 24 КЗпП України, трудові договори не укладені, до початку допуску працівників до роботи своєчасно не подано відповідного повідомлення до органів ДФС, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

05.03.2019 посадовими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області винесено припис про усунення виявлених порушень №ХМ789/1635/АВ-П197, згідно якого позивача зобов`язано усунути виявлені порушення до 06.04.2019.

В подальшому, повідомленням про розгляд справи з накладення штрафу від 06.03.2019 № 1120/19 позивача проінформовано про те, що розгляд справи з накладення штрафу відбудеться 20.03.2019 о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 74, 1 поверх, зал засідань.

20.03.2019 позивачем надано відповідачу письмові пояснення та копії договорів на пошиття одягу, які укладені ФОП ОСОБА_1 (замовником) з виконавцями - ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , відповідно до яких виконавець зобов`язується виконати роботи, визначені в пункту 1.2 цього договору, а замовник прийняти результат виконаних робіт та оплатити їх вартість.

20.03.2019 за результатами розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на позивача, управлінням Держпраці в Хмельницькій області прийнята постанова №22/113, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 625 950 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу позивач звернулась о суду з даним позовом.

В судовому засіданні судом першої інстанції було допитано у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

З наданих пояснень вбачається, що на момент відвідування інспекторами швейного цеху, вони здійснювали пошив весняних жіночих курток. До ФОП ОСОБА_1 звернулись за оголошенням, відповідно до якого ФОП потрібні були швачки. Перед початком роботи, тобто до проведення інспекційного відвідування, підписали з ФОП ОСОБА_1 договір, відповідно до якого мали пошити певну кількість весняних жіночих курток, а ФОП виплатити певні кошти. Після підписання договорів приступили до виконання умов договору, а саме: пошиття курток. Працювали без графіку роботи, у зручний для себе час, ОСОБА_1 не контролювала чи вони знаходяться в цеху та виконують роботи, будь-які інші роботи, крім пошиття курток не виконували. Після виконання робіт з пошиття курток отримали оплату за роботу. Під час відвідування інспекторами праці в цеху не було ні ОСОБА_1 ні її представника, інспектора при цьому пред`явили службові посвідчення. Свідки вказали, що у наданих пояснення зазначили, що цивільно-правові договори не укладались та оскільки є юридично не обізнаними особами, не могли знати, що договори укладені з ФОП ОСОБА_1 про пошиття одягу, є цивільно-правовими договорами. Крім того свідки вказали, що пояснення давали під диктовку інспекторів.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи відсутність порушення статей 21 та 24 КЗпП України при оформленні взаємовідносин позивача з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , тобто відсутність факту допуску працівників до роботи без належного оформлення трудового договору, а також відсутність підстав для застосування штрафів, передбачених статтею 265 КЗпП України, постанова від 20.03.2019 №22/113 є протиправною та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Підстави для здійснення позапланових заходів визначені статтею 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Згідно ст. 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки (ч. 1).

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (ч. 2).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу (ч. 4).

Постановою від 26.04.2017 №295 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Пунктом 5 Порядку №295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пп. 5 п. 5 Порядку №295, повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю) про виявлені порушення законодавства про працю може слугувати підставою для проведення інспекційного відвідування лише у тому випадку, якщо ознаки таких порушень виявлені в ході виконання цими особами контрольних повноважень.

Положенням пункту 6 Порядку №295 визначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю. Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Пунктом 11 Порядку №295 вказано, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію /відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Відповідно до пункту 33 Порядку №295 інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Згідно п. 19 Порядку №295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником (п. 20 Порядку №295).

Пунктом 23 Порядку №295 встановлено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду (п. 24 Порядку №295).

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (п. 27 Порядку №295).

Згідно п. 29 Порядку №295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Отже, з наведених норм слідує, що підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої статтею 265 КЗпП України є вчинення ним порушення, факт якого встановлюється під час інспекційного відвідування та відображається у відповідному акті. При цьому, докази, на підставі яких на суб`єкта господарювання може бути накладено штраф, мають бути отримані під час інспекційного відвідування, призначеного та проведеного згідно Порядку №295, або під час підготовки до його проведення, яка здійснюється після призначення інспекційного відвідування.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для видання наказу від 15.02.2019 №48 "Про здійснення інспекційного відвідування" слугувала службова записка посадових осіб Управління від 15.02.2019 про результати відвідування позивача 15.02.2019 здійсненого відповідно до пункту 33 Порядку №295.

Проте, враховуючи, що інспекційне відвідування 15.02.2019 працівниками Управління проводилось відповідно до пункту 33 Порядку №295 інспектори праці не виконували контрольних повноважень.

В даному випадку інспектори управління мали право надати лише консультацію щодо дотримання законодавства про працю.

Таким чином, вказана доповідна записка від 15.02.2019 не є підставою для прийняття наказу про призначення інспекційного відвідування.

Разом з тим, в акті інспекційного відвідування від 26.02.2019 №ХМ789/1635/АВ зазначено відомості та опис порушень, встановлених посадовими особами Управління під час здійснення відвідування ФОП ОСОБА_1 , що проведено відповідно до пункту 33 Порядку №295, а саме: відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин та відібрані під час такого відвідування пояснення.

Згідно матеріалів справи, письмові пояснення осіб, які працювали в швейному цеху та на які посилається відповідач в акті інспекційного відвідування від 26.02.2019 №ХМ789/1635/АВ були відібрані посадовими особами відповідача під час здійснення відвідування передбачено пунктом 33 Порядку №295, метою якого є інформування роботодавця та працівників про найбільш ефективні способи дотримання законодавства про працю, моніторингу стану його дотримання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин, що підтверджується доповідною запискою від 15.02.2019.

Проте, Порядком №295 не передбачені повноваження посадових осіб Держпраці щодо отримання документів під час відвідування суб`єктів господарювання, якщо таке відвідування відбувається на підставі пункту 33 цього Порядку.

Отже, дії відповідача щодо отримання письмових пояснень вчинені до призначення інспекційного відвідування не відповідають вимогам Порядку №295, а тому не можуть бути доказом порушення позивачем законодавства про працю.

Відтак, судом першої інстанції вірно вказано, що описані в акті інспекційного відвідування від 26.02.2019 №ХМ789/1635/АВ докази отриманні відповідачем з порушенням Закону №877-V і Порядку №295, тому цей акт є неналежним доказом вчиненого позивачем порушення.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на спростування доводів відповідача про наявність між позивачем та працівниками цеху неоформлених трудових відносин позивачем надано суду догорів на пошиття одягу укладених ФОП ОСОБА_1 04.02.2019 з ОСОБА_3 , 11.02.2019 з ОСОБА_2 та 14.02.2019 з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , предметом таких договорів є пошиття весняних жіночих курток, в договорах ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визначено обсяг робіт - 25 курток, ОСОБА_3 - 30 курток.

Кінцевим результатом виконання робіт є пошиті весняні куртки у кількості, вказаній у зазначених договорах, що повинні бути виготовлені до 28.02.2019. Вартість послуг, що надаються Виконавцем складає 1000 гривень за договорами укладеними з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (кількість пошитих курток 25) та 1200 гривень за договором укладеним з ОСОБА_3 (кількість курток 30).

Відповідно до вказаних договорів, працівники на час виконання зазначених в договорах робіт (пошиття курток) не під порядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку, виконавці самостійно і на власний ризик організовують виконання умов договорів у відповідності до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Докази того, що вказані договори є недійсними в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміст цивільно-правових угод укладених між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 свідчить наявність між вказаними особами цивільно-правових відносин.

За таких обставин, висновки відповідача щодо порушення позивачем законодавства про працю, а саме наявність неоформлених трудових відносин з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 є необґрунтованими.

Отже, враховуючи відсутність факту допуску позивачем працівників до роботи без належного оформлення трудового договору, а також відсутність підстав для застосування штрафів, передбачених статтею 265 КЗпП України, апеляційний суд дійшов висновку про протиправність постанови від 20.03.2019 №22/113, а тому, така постанова підлягає скасуванню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.