Справа № 260/1373/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 жовтня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1373/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, Хустського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернлася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою Головного управління ДФС у Закарпатській області, Хустського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, якою просить: 1) Визначити причини пропуску строку звернення до суду про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу поважними та поновити такий строк; 2) Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС в Закарпатській області від 05 лютого 2018 року № Ф02554-17 про сплату єдиного соціального внеску у сумі 10837,64 грн.; 3) Зупинити примусове виконання вимоги № Ф-2554-17 від 02 травня 2018 року Головного управління ДФС у Закарпатській області Хустським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; 4) Зобовязати Головне управління ДФС у Закарпатській області повернути утримані кошти з ОСОБА_1 у розмірі 3036,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, з огляду на наступне.

Відповідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як визначено в частині четвертій статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду вимоги про сплату єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 802/983/18-а.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2018 року та просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду обґрунтоване тим, що у жовтні 2018 року позивач отримала постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2018 року № Ф-2554-17. Зазначає,що в період з 28 травня 2018 року по 05 жовтня 2018 року проходила реабілітацію за станом здоровя в м. Саліхард, Ямало-Ненецького автономного округу (Росія). Також вказує, що 29 листопада 2018 року звернулася із письмовою скаргою на дії посадових осіб Хустського управління ГУ ДФС у Закарпатській області та листом від 19 грудня 2018 року Головне управління ДФС у Закарпатській області надало відповідь на її скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач також зазначає, що не має юридичної освіти та не знає особливостей податкового законодавства. Крім того , позивач вказує, що про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку зрозуміла в жовтні 2018 року.

Однак, до суду з позовною заяву про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату (боргу) недоїмки від 05 лютого 2018 року позивач звернулася тільки 30 вересня 2019 року, що підтверджується відтиском штемпелю Закарпатського окружного адміністративного суду.

За приписами статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані». Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як зазначає сама позивач в позовній заяві, вона дізналася про порушення своїх прав в жовтні 2018 року. В період з 28 травня 2018 року по 05 жовтня 2018 року проходила реабілітацію за станом здоровя в м. Саліхард, Ямало-Ненецького автономного округу (Росія).

Крім того, позивач вказує, що 29 листопада 2018 року зверталася із скаргою до Головного управління ДФС у Закарпатській області на вимогу про сплату боргу від 05 лютого 2018 року.

В той же час, як вбачається із відповіді Головного управління ДФС у Закарпатській області від 19 грудня 2018 року № 7092/К07-16-17-01-08 на скаргу позивачу розяснено, що для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05 лютого 2018 року № Ф-2554-17 їй необхідно звернутися до Державної фіскальної служби України або суду.

Однак, позивач не надає доказів на підтвердження поважності пропуску встановленого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" десятиденного строку звернення до суд у з даним позовом 30 вересня 2019 року, після отримання відповіді Головного управління ДФС у Закарпатській області від 19 грудня 2018 року.

Щодо посилання позивача, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду також посилається на той факт, що вона не має юридичної освіти та не знає особливостей податкового законодавства, суддя зазначає, що вказана обставина не пов`язана з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасно звернутись до суду.

Таким, чином, з приводу доводів позивача, якими вона обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду, суддя зазначає, що вони не можуть вважатися такими, що свідчать про існування обєктивних та непереборних обставин та про існування істотних перешкод для своєчасного звернення до суду із вказаною позовною заявою.

З огляду на вищенаведене, викладені позивачем обставини, суддя визнає неповажними, у звязку з чим, позивачу слід надати інші обґрунтовані причини пропуску строку звернення до суду, із наданням відповідних доказів в обґрунтування такого пропуску.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені в ст.167 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно подати заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 161, 167 КАС України із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження таких підстав.

Відповідно до статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала вважається виконаною у встановлений строк, якщо до вказаної дати необхідні документи були подані до канцелярії суду або відправлені поштою.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду: заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 161, 167 КАС України із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження таких підстав.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 160, 169, 171, 248 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, Хустського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Попередити позивача, що у випадку не виправлення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху у встановлені судом строки, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2