Справа № 520/3648/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 вересня 2019 р. справа № 520/3648/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - Шевченка Д.В., представника відповідача - Кощавки І.А.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Термолайф", в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 2049722,89 гривень перед бюджетом України за рахунок майна Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (код 34015182), податкова адреса платника: шосе Карачівське, буд. 44, м. Харків, 61071, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку ГУ ДФС у Харківській області та має податковий борг по податку прибуток приватних підприємств. У зв`язку з чим сформована податкова вимога від 22.11.2018 №135150-17. Також позивач зазначив, що ним здійснювали заходи примусового виконання, а саме: на протязі лютого, березня 2019 року з метою виконання рішення суду податковим органом до установ банку для стягнення коштів з розрахункових рахунків відповідача направлялися інкасові доручення, однак, у зв`язку з відсутністю грошових коштів інкасові доручення повертались без виконання. Водночас, позивач зазначив, що позивач, керуючись ст. 89 ПК України 17.12.2018, в присутності керівника відповідача склав акт опису майна №15 про опис майна платника податку на суму 3795000 грн, вказаний акт зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У зв`язку з вказаним, позивач з вернувся з даним позовом для отримання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - генерального директора ПрАТ "Термолайф" - Гужви А.О. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, не погоджуючись з сумою боргу, щодо якої позивач звернувся з даним позовом щодо погашення за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі.

Представник позивача - Шевченко Д.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача - Кощавка І.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмовому відзиві на позов обставини, а також на письмові пояснення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Приватне акціонерне товариство "Термолайф" (далі - ПрАТ "Термолайф") зареєстровано як юридична особа, перебуває на податковому як платник податків (т.1 а.с.130-138).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 по справі №520/839/19 позов Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області до приватного акціонерного товариства "Термолайф" про стягнення податкового боргу - задоволено частково. Стягнуто до бюджету України з приватного акціонерного товариства "Термолайф" суму податкового боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 2624042 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили - 05.03.2019 (т.1 а.ч.42-44).

Відповідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено в ході судового розгляду, з метою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, податковим органом здійснювались заходи щодо стягнення коштів з розрахункових рахунків підприємства, проте, в зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника, податковому органу були повернуті інкасові доручення (т.1 а.с.45-83).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Отже, норми статті 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від предмета такого арешту.

Водночас чинне законодавство послідовно розмежовує порядок накладення адміністративного арешту на майно платника податків, відмінне від коштів, та арешту коштів платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Жодного рішення податковий орган в такому разі не приймає.

Наведені норми кореспондуються з приписом пункту 94.4 статті 94 ПК України, згідно з якою арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Зі змісту цієї норми випливає, що компетенція щодо накладення арешту майна належить органу державної податкової служби, але така компетенція не поширюється на арешт коштів платника податку, який накладається за рішенням лише суду на підставі звернення податкового органу.

При цьому, суд зазначає, що підстави для застосування арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Наведене підтверджується також Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 № 1398.

Розділ VII цього Порядку визначає саме особливості застосування арешту коштів на рахунках платника податків як різновиду адміністративного арешту майна.

При цьому згідно з пунктом 7.3 цього Порядку для застосування арешту коштів на рахунку платника податків орган державної податкової служби подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Правило, передбачене нормою розглядуваного підзаконного нормативно-правового акта, застосовується в тому разі, якщо податковим органом визнано за необхідне застосувати адміністративний арешт як майна платника податків, відмінного від коштів, так і коштів на рахунку такого платника податків. Арешт майна та арешт коштів на рахунках платника податку за процедурою, визначеною пунктом 7.3 вказаного Порядку, накладається з підстав, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Серед вказаних підстав є такі, що передбачені пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених законом серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 ПК України (сформульованого як вичерпний), не є перешкодою для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Так, норми пункту 94.2 ПК України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Водночас норми пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України встановлюють спеціальні підстави.

За таких обставин звернення податкового органу до суду з вимогою про накладення арешту на кошти з підстав, передбачених підпунктом пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України може відбуватися не лише в день прийняття рішення про накладення адміністративного арешту на майно платника податків.

Умовою застосування адміністративного арешту майна є відсутність у платника податків майна, яке може бути використане для погашення податкового боргу.

Контролюючим органом, відповідно до 89 ПК України, 17.12.2018 було прийнято рішення №135150-17 про опис майна відповідача у податкову заставу (т.1 а.с.84).

На підставі вказаного рішення проведено опис майна - ТЛ Еко Фасад (1000*600*100) в кількості 230 тонн на суму 3795000 грн, що відображено в акті опису майна від 17.12.2018 №15 (т.1 а.с. 85).

Судом встановлено, що податкова застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна , що підтверджується відповідним Витягом від 09.01.2019 (т.1 а.с.86).

Судом встановлено, що в ході розгляду справи відповідачем було частково погашена сума заборгованості з податку на прибуток, відтак було доведено наявність у відповідача податкового боргу станом на 25.09.2019 в розмірі 1472388,35 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, поданим представником позивача у судовому засіданні - 25.09.2019.

Водночас, суд зауважує, що в судовому засіданні представник відповідача частково погодилась з сумою заборгованості в розмірі 1472388,35 грн. Непогодилася представник відповідача з сумою 1500 грн, що включена до загальної суми заборгованості.

Щодо доводів представника відповідача про незгоду з віднесенням податковим органом сплаченої суми заборгованості в розмірі 1500 грн до погашення суми заборгованості з пені, суд зазначає, що такі доводи не мають значення для вирішення даного спору, оскільки предметом розгляду даної справи є питання надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, при цьому сума заборгованості об`єктивно може змінюватися у часі.

Крім того, суд вважає за необхідне, роз`яснити відповідачу, що у разі незгоди відповідача з віднесення податковим органом сплаченої суми заборгованості в розмірі 1500 грн до погашення пені, відповідач вправі звернутися з відповідним позовом до суду щодо оскарження дій відповідача та виключення цієї суми з інтегрованої картки платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про надання позивачу дозвіл на погашення суми податкового боргу перед Державним бюджетом України в розмірі 1472388,35 грн за рахунок майна ПрАТ "Термолайф", з огляду на наявність у відповідача податкового боргу.

Щодо позовних вимог в частині надання позивачу дозволу на погашення суми податкового боргу перед Державним бюджетом України в розмірі 577334,54 грн за рахунок майна ПрАТ "Термолайф"враховуючи розмір податкового боргу на час прийняття рішення, належить відмовити, оскільки на вказану суму відповідачем погашено заборгованість з податку на прибуток.

Таким чином, позов ГУ ДФС у Харківській області про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДФС у Харківській області до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити частково.

Надати Головному управлінню ДФС у Харківській області дозвіл на погашення суми податкового боргу перед Державним бюджетом України в розмірі 1472388,35 гривень за рахунок майна Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (, поштовий індекс 61071, м. Харків, шосе Карачівське, буд. 44), що перебуває у податковій заставі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 жовтня 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.