Справа № 814/1272/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпова Ю.В.
03 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1272/18
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року у задоволені адміністративного позову ГУ ДСНС України у Миколаївській області до ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» та 3-ї особи Миколаївської ОДА про застосування до навчального закладу «заходу реагування» у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту, будівель, споруд, приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, начальник ГУ ДСНС України у Миколаївській області 04.12.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

03.10.2019р. П`ятий апеляційний адміністративний суд (у складі колегії суддів: головуючий у справі суддя-доповідач Осіпов Ю.В., судді Запорожан Д.В. і Бойко А.В.) за результатами розгляду вказаної вище апеляційної скарги ГУ ДСНС України у Миколаївській області в порядку письмового провадження ухвалив постанову, якою, визнав апеляційну скаргу позивача обґрунтованою, скасував вищезазначене рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. та повністю задовольнив позов, застосувавши до ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» «захід реагування» у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту, будівель, споруд, приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Як слідує зі змісту положень ч.3 ст.34 КАС України, суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.

Хоча і окрема думка, в свою чергу, немає жодного правового значення для результатів розгляду справи, але, відповідно до вимог процесуального закону, виключно саме таким чином суддя у процесуальний спосіб може висловити свою незгоду з прийнятим по справі рішенням суду в цілому та зняти з себе професійну відповідальність за його зміст та подальшу реалізацію.

Таким чином, користуючись наданим КАС України правом на висловлення окремої думки, вважаю за необхідне виразити свою «незгоду» із прийнятою нашою колегією постановою від 03.10.2019р. про задоволення апеляційної скарги ГУ ДСНС України у Миколаївській області та задоволення даного адміністративного позову, з огляду на наступне.

Так, уважно дослідивши матеріали даної справи, оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції від 12.11.2018р. та перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаю, що дана апеляційна скарга є необґрунтованою та відповідно, задоволенню не підлягає.

До такого висновку я дійшов з наступних підстав.

Так, розглядаючи 12.11.2018 року вказаний адміністративний позов ГУ ДСНС України у Миколаївській області та повністю відмовляючи у його задоволенні, суд 1-ї інстанції виходив з необґрунтованості застосованих до державного навчального закладу занадто суворих «заходів реагування», які можуть призвести до порушень прав учнів на здобуття професійно-технічної освіти, а також з часткового усунення (27 з 34-х) ліцеєм більшості виявлених перевіркою порушень.

Як я вже зазначав вище, П`ятий апеляційний адміністративний суд (у складі колегії суддів: головуючий у справі суддя-доповідач Осіпов Ю.В., судді Запорожан Д.В. і Бойко А.В.) за результатами розгляду вказаної вище апеляційної скарги ГУ ДСНС України у Миколаївській області в порядку письмового провадження ухвалив постанову від 03.10.2019р., якою, визнав апеляційну скаргу позивача обґрунтованою, скасував вищезазначене рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.11.2018р. та повністю задовольнив позов, застосувавши до ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту, будівель, споруд, приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

На мою думку, при прийнятті вказаного вище рішення від 03.10.2019р. колегія суддів апеляційної інстанції не в повному обсязі взяла до уваги та не надала належної оцінки деяким суттєвим обставинам.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в травні 2018 року співробітниками ГУ ДСНС України у Миколаївській області, на підставі наказу №172 від 30.03.2018р., було проведено позапланову перевірку додержання (виконання) ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» (м.Южноукраїнськ, пр.Незалежності,37) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт від 15.05.2018р. №25, в якому зафіксовано 34 порушення діючого у цій сфері законодавства.

Також, з матеріалів справи встановлено, що в травні 2018 року керівник ГУ ДСНС України у Миколаївській області надіслав на адресу ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» припис, яким зобов`язав навчальний заклад усунути зазначені в цьому приписі порушення у термін до 20.06.2018 року, а деякі з порушень у термін до 31.07.2018р.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, ГУ ДСНС України у Миколаївській області, не дочекавшись спливу встановлених приписом строків на усунення порушень, а також не зважаючи на надісланий керівництвом ліцею План заходів щодо усунення виявлених перевіркою порушень, 22.05.2018р. звернувся до суду із даним позовом, в якому просив окружний суд застосувати до державного навчального закладу найсуворіші заходи реагування у вигляді повного (а не часткового) зупинення експлуатації ліцею.

Крім того, з матеріалів справи та письмового відзиву на позов видно, що ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» протягом розгляду даної справи судом 1-ї інстанції фактично усунув більшість, т.б. 27 із 34-х виявлених спірною перевіркою порушень. Інші ж порушення, а саме - 2,17,20,21,29,30,33 знаходяться в процесі виконання і їх своєчасне невиконання обумовлене виключно відсутністю необхідних бюджетних коштів. При цьому, видатки на вказані цілі, як зазначено у письмових поясненнях 3-ї особи - Миколаївської ОДА (яка є головним розпорядником коштів обласного бюджету), включені до бюджетної пропозиції на 2019 рік.

До того ж, з матеріалів справи та надісланого керівником ДНЗ по електронній пошті Плану заходів щодо усунення недоліків від 01.10.2019р. також встановлено, що на цей час, невиконаними залишаються лише 5-ть порушень, які, в свою чергу, в основному стосуються питань обладнання гуртожитку ліцею автоматичною пожежною сигналізацією та потребують великих фінансових витрат (орієнтовно 400000 грн.), виділення яких буде вирішуватися у 2019р. на рівні головного розпорядника коштів, а саме Департаменту освіти та науки Миколаївської ОДА.

Крім того, я вважаю, що при прийнятті остаточного рішення (т.б. постанови від 03.10.2019р.) по даній справі, судовій колегії необхідно було врахувати положення статті 53 Конституції України, якою, в свою чергу, задекларовано право кожного громадянина на освіту та обов`язковість повної загальної середньої освіти.

Як слідує зі змісту ч.2 ст.53 Конституції України, Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Слід зазначити, що аналогічні положення містяться і в Законі України «Про освіту» від 05.09.2017р. №2145-VIII.

Право на освіту також гарантовано і ст.2 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Так, ст.3 Закону України «Про освіту» визначено, що кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих. Право на освіту не може бути обмежене законом.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи та вище перелічених норм діючого законодавства, особисто я вважаю, що в даному конкретному випадку державою фактично не було забезпечено належного фінансування для дотримання відповідачем, як закладом освіти, вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Ліцей же, як державний навчальний заклад, який фінансується виключно із обласного бюджету, в даному випадку, не був в змозі самостійно (або власними силами) усунути усі без винятку виявлені позивачем порушення виключно у зв`язку з відсутністю необхідних бюджетних коштів, т.б. з поважних причин.

Крім того, на мою думку, повне зупинення експлуатації ліцею, при фактичному усуненні ним більшості виявлених порушень (т.б. 29 з 34-х), є занадто суворим заходом реагування та у розпал учбового року призведе до грубого порушення прав учнів на здобуття професійно-технічної освіти.

При цьому, хочу звернути увагу й на той факт, що аналогічних висновків з цього спірного питання дійшов і Шостий апеляційний адміністративний суд, зокрема, в своїх постановах від 22.01.2019р. (по справі №823/1963/18) та від 31.01.2019р. (по справі №823/1998/18).

Отже, за таких обставин та враховуючи, що відповідачем фактично були вчинені усі залежні від нього дії для усунення виявлених порушень, більшість з яких реально усунуто, та діючи з дотриманням принципу справедливого балансу між вимогами позивача, відсутністю негативних наслідків та закріпленим в Конституції України і Законі України «Про освіту» правом учнів ДНЗ «Южноукраїнський професійний ліцей» на здобуття професійно-технічної освіти, вважаю, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявлених ГУ ДСНС України у Миколаївській області позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених мною обставин, особисто я вважаю оскаржуване рішення окружного суду від 12.11.2018р., з яким, в свою чергу, повністю не погодилася колегія суддів апеляційного суду, законним і обґрунтованим та відповідно, підлягаючим залишенню без змін.

03.10.2019р.

СУДДЯ 5ААС: Ю.В. ОСІПОВ