Справа № 302/1149/16-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №302/1149/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45828/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Носа С.П., суддів Кухтея Р.В., Яворського І.О.)

у справі № 302/1149/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

І. РУХ СПРАВИ

1. 22.12.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, у якому просила:

- визнати протиправною відмову Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області у призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника за ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV);

- зобов`язати Міжгірське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплатити позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно із ст. 36 Закону № 1058-IV з моменту звернення за призначенням пенсії 02.02.2016.

2. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.04.2017 позов задоволено частково. Позовні вимоги ОСОБА_1 до 22.06.2016 залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Визнано неправомірною відмову Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника (протокол № 44 від 20.02.2017). Зобов`язано Міжгірське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника, починаючи з 22.06.2016.

3. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

4. У касаційній скарзі позивач із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судові рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

5. Відзив на касаційну скаргу від відповідача не надходив.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.02.2016 позивач звернулася з письмовою заявою до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо надання допомоги у витребуванні довідки - висновку з МСЕК про час настання інвалідності.

7. 04.02.2016 управлінням здійснено запит № 482/02 до Обласної спеціалізованої серцево-судинної МСЕК.

8. На запит надано відповідь, що згідно наявної медичної експертної справи ОСОБА_1 вирішити питання про видачу довідки про час настання інвалідності до 18 років не є можливим.

9. 21.03.2016 позивач звернулася з усною заявою до начальника Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Буртин Н.В., про проведення перерахунку пенсії з виду на вид - з пенсії по інвалідності (III група) на пенсію по втраті годувальника (як інваліду з дитинства за померлою матір`ю).

10. 21.03.2016 ОСОБА_1 проінформовано про відсутність підстав для такого перерахунку із роз`ясненням підстав неможливості його здійснення.

11. 21.12.2016 ОСОБА_1 подала заяву у довільній формі про здійснення перерахунку з виду на вид.

12. Листом від 22.12.2016 № 34-Т позивачу повторно повідомлено про відсутність підстав перерахунку, оскільки не надано висновок МСЕК про час настання інвалідності.

13. 08.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з письмовою заявою встановленої форми про перерахунок пенсії з виду на вид - з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника. Позивачем при зверненні надано документи для здійснення перерахунку пенсії з виду на вид, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ 25 листопада 2005 року за № 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846), крім висновку комісії МСЕК про час настання інвалідності.

14. Протокольним рішенням № 44 від 20.02.2017 комісія по розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області відмовила позивачу у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника у зв`язку із відсутністю висновку МСЕК про час настання інвалідності.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 є протиправними, оскільки доведено, що ОСОБА_1 має захворюваність та інвалідність з дитинства, тобто до досягнення 18 років.

16. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано встановлений законом висновок комісії МСЕК про час настання інвалідності, а лист районної лікарні № 54/03-09 від 03.02.2017, у якому значиться про рік отримання інвалідності вперше (2009 рік), дату отримання інвалідності ІІІ-ої групи з дитинства 01.02.2016 та роки лікування у відділенні - у 11 річному та 12-річному віці має інформативний характер і не являється висновком комісії МСЕК.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. Позивач в своїй касаційній скарзі наголошує, що згідно висновку МСЕК від 01.02.2016 її визнано інвалідом III групи, саме з дитинства, з діагнозом «вроджена вада сердця: дефект міжпересердної перегородки».

18. Вказує, що медичним висновком стверджено, що інвалідність з дитинства настала внаслідок вродженої патології, а отже, з самого її народження, а тому вимоги відповідача щодо підтвердження додатковими довідками про настання інвалідності в дитячому віці є безпідставними і протиправними.

19. Позивачем надано суду касаційної інстанції копію висновку про час настання інвалідності від 08.04.2019.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

21. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

22. Частиною 2 статті 36 даного Закону передбачено, що непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

23. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (надалі Порядок).

24. Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

25. Згідно пункту 2.18 розділу ІІ Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

26. Тобто, право на призначення пенсії по втраті годувальника особа, якій призначається пенсія, набуває лише за умови надання виписки з акта огляду в МСЕК та висновку МСЕК про те, що вона могла бути визнана інвалідом до досягнення 18 років. Тобто є два випадки для призначення пенсії такого виду пенсії: як встановлення особі інвалідності до досягнення нею 18 річного віку, так і настання інвалідності у віці до 18 років.

27. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення категорії «інвалідність з дитинства» МСЕК особам ще до їх повноліття чинним законодавством не передбачено.

28. За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16 листопада 2000 року №2109 причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням інвалідам з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

29. Так, відповідно до пункту 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 3 грудня 2009 року, медико-соціальна експертиза хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам проводиться з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

30. Таким чином, статус «інвалід з дитинства» встановлюється в день надходження до комісії документів виключно після 18 років.

31. Згідно висновку МСЕК від 01.02.2016 позивач визнана інвалідом III групи з дитинства довічно. Діагноз - Вроджена вада серця. Відповідно до листа Міжгірської районної лікарні Закарпатської області від 03.02.2017 № 54/03-09 позивач перебувала на лікуванні у дитячому відділені у 1975 році (11річний вік) із діагнозом: Ревматизм акт. II ст. Ендоміокардит. А у 1976 році з діагнозом: Недостатність мітрального клапану.

32. Зважаючи на те, що позивач має медичні показання для визнання особою з інвалідністю до 18-ти років, то наявні підстави для задоволення позову.

33. З огляду на викладене, враховуючи, що судом апеляційної інстанції повністю встановлено фактичні обставини справи, проте неправильно застосовано норми матеріального права, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

34. За подання касаційної скарги позивач сплатила судовий збір у розмірі 768 грн (квитанція № 0.0.798711470.1 - а.с. - 116), який відповідно до ст. 139 КАС України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 скасувати, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.04.2017 залишити в силі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб