Справа № 698/597/19
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/597/19
Провадження № 2-а/698/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Катеринопільського відділення Звенигородського відділу Головного управління національної поліції у Черкаській області старшого лейтенанта поліції Щербатюка Максима Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначив, що27.07.2019 року близько 23 години 00 хвилин, перебував у автомобілі марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився по вул. Загірній в селищі Катеринопіль, Черкаської області. Позивач стверджує, що не керував вказаним вище автомобілем, а лише знаходився у ньому, коли до нього під`їхали працівники поліції, які попросили надати їм страховий поліс на підтвердження укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому позивач стверджує, що інспектором СРПП Щербатюком М.В. (надалі - відповідач), не було надано пояснень щодо правомірності вимоги вказаного документу і з цих підстав, він відмовився від виконання вимоги інспектора. Дані обставини, як на думку позивача, підтверджують відсутність достатніх підстав для висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення.

З посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 32 «Про національну поліцію позивач стверджує, що вказана постанова є необґрунтованою і суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а отже, зупинка його працівником поліції та відповідно вимога останнього про надання документів є незаконними.

Позивач стверджує, що на місці зупинки будь-які процесуальні документи інспектором не складалися. Однак, 10.08.2019 року позивачем було отримано поштове відправлення в якому містилася, складена інспектором Щербатюком М.В. постанова від 27.07.2019 року серії ДПО18 № 279609 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Додатково, з посиланням на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015,позивач зазначає, що оспорювана ним постанова є постановленою з порушенням вимог закону, оскільки складена на місці зупинки позивача без урахування вказаного рішення суду. Тобто, без надання часового інтервалу, достатнього для підготовки до захисту позивачу, який притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного позивач просить суд поновити строк оскарження постанови, як такий, що пропущено з поважних причин та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення як незаконну.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року у справі було відкрито провадження у справі та вирішено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. При вирішенні питання про відкриття провадження судом встановлено, що строк звернення позивача до суду є пропущеним з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову: 1) складено 27.07.2019 року; 2) 07.08.2019 року передано до установи поштового зв`язку; 3) 10.08.2019 року отримано позивачем. Тобто, визначений ст. 289 КУпАП десятиденний строк оскарження закінчився 07.08.2019 року - на час передачі оспорюваної постанови до установи поштового зв`язку. За таких обставин суд ухвалює про поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду, як такого, що пропущений з поважних причин.

З метою виконання, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням про залучення до матеріалів справи відеозапису, зробленого його нагрудним відеореєстратором на місці зупинки позивача.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 27.07.2019 року серії ДПО18 № 279609 вбачається, що її винесено інспектором СРПП Щербактюком А.М. 27.07.2019 року щодо громадянина ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, яке згідно постанови мало місце 27.07.2019 року о 23 годині 10 хвилин. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Загірній в межах населеного пункту Катеринопіль, керував транспортним засобом, «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 та на вимогу працівника поліції не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.1 ПДР України. На підставі викладеного до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. (а.с.6)

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису, зробленого нагрудним відеореєстратором відповідача на місці зупинки позивача вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач стала підозра працівників поліції щодо перебування позивача у стані сп`яніння. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що: 1) позивач особисто керував автомобілем та, отримавши через гучномовець та подачу спеціального світлового сигналу, вимогу працівників поліції про зупинку не виконав її відразу; 2) зупинившись позивач перебував на місці водія та не відчиняючи вікна через скло надав для огляду працівниками поліції посвідчення водія; 3) позивач, отримавши вимогу працівника поліції не надав останньому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 4) позивач відмовився від спілкування з працівниками поліції та участі як у складенні матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, так і розгляді справи про вказане адміністративне правопорушення; 5) на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння позивач не відреагував та, перебравшись на заднє сидіння автомобіля, ліг спати, закривши обличчя тазиком;

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 250 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень належним чином виконано, покладений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

З урахуванням виконання відповідачем обов`язків, щодо доказування правомірності свого рішення та сукупності досліджених доказів, суд визнає, що відповідач довів у повному обсязі правомірність свого рішення, а отже, довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому суд визнає, що несвоєчасне виконання позивачем вимоги про зупинку у сукупності з обставинами, що стосуються поведінки позивача після його зупинки відповідачем, давало останньому законні підстави для висловлення обґрунтованого припущення щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно після зупинки останнього, пред`явлення йому вимоги щодо надання документів. Тому ухвалене відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП є правомірним.

При цьому суд визнає, що саме поведінка позивача, який відмовився від отримання протоколу, унеможливила належне повідомлення останнього про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже, змусила відповідача розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем вчинення останнього.

За таких обставин суд, також визнає, що викладені у позовній заяві твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у автомобілі, коли під`їхали працівники поліції є недостовірними, а отже, позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими і з цих підстав, ухвалює рішення про відмову у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений ОСОБА_1 строк звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Катеринопільського відділення Звенигородського відділу Головного управління національної поліції у Черкаській області старшого лейтенанта поліції Щербатюка Максима Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Баранов О.І.