Справа № 583/4133/19
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/4133/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка за правилами спрощеногоо позовного (письмового) провадження в м. Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Бочарова Владислава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

25.09.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №603886 винесену 18.09.2019 року інспектором поліції першого батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Бочаровим Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Аргументи сторін та рух справи.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що 18 вересня 2019 року відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №603886 за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він 18.09.2019 року о 04 год. 33 хв. керуючи транспортним засобом Voikswagen державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб, чим порушив п.2.1.б Правил дорожнього руху України, а саме водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

З постановою він не згоден та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, при зупинці його автомобіля інспектором поліції не було повідомлено відразу про причину зупинки та інспектор почав вимагати для огляду посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він надав для огляду посвідчення водія та поцікавився причиною зупинки, але інспектор поліції не повідомив причину, по якій було здійснено зупинку транспортного засобу, не було вказано, який пункт правил дорожнього руху він порушив. Позивач обурився та попросив спочатку повідомити причину зупинки, а потім надасть для огляду реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб, але інспектор поліції повідомив, що оскільки позивач не надає оглянути реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб, він складає постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України. Позивач не мав можливості вказати в постанові, що в нього є при собі реєстраційне свідоцтво на транспортний засіб, так як інспектор поліції тримав постанову в своїх руках, заборонив робити будь які записи в постанові та при підписанні ним постанови просто висмикнув її, щоб він не писав своє зауваження.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи та призначенням судового засідання на 03.10.2019 року. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується в строк не пізніше 02 жовтня 2019 року з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Вказані документи з урахуванням особливостей провадження у вказаній категорії справ відповідно до положень ст.286 КАС України вручені відповідачу в установленому законом порядку, про що в справі мається підтвердження(а.с.11).

Від відповідача будь-яких заяв не надійшло, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В розумінні ст.262 КАС України суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 18 вересня 2019 року інспектором поліції роти №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Бочаровим В. В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №603886, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 18.09.2019 року о 04:33 год. в м. Охтирка по вул. Армійській, 72 керуючи транспортним засобом Voikswagen державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб, чим порушив п.2.1.б Правил дорожнього руху заборона керування транспортним засобом без реєстраційного документа на транспортний засіб (а.с.7).

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено її копію.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки в інспектора патрульної поліції були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу.

Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_1 звернувся в суд за захистом свого порушеного права.

Релевантні джерела права та акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пункт 1 статті 247 КУпАП. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина четверта та п`ята статті 258 КУпАП. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 283 КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами п. 2.1.б Правил дорожнього руху України встановлено, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127,ст. ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП України.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП України виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуваною постановою серія ДПО18 №603886 від 18.09.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення вимог п.2.1.б Правил дорожнього руху України, при цьому не надано будь-якого належного, допустимого доказу.

Позиція суду.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої позовної заяви, суд виходить з такого.

З аналізу наведених норм законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. У випадку, коли особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана надати належні та допустимі докази, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

За правилами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ч. 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування транспортним засобом у посадової особи відповідача в спірних правовідносинах не було.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України в розумінні вищевказаної норми закону.

Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України і саме вказана обставина була підставою для вимоги працівника поліції щодо надання реєстраційного документу стороною відповідача суду не надано.

Оскільки відповідачем належним чином не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем правил дорожнього руху, суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17 (№К/9901/15541/18).

Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серія ДПО18 №603886 від 18.09.2019 року.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, то суд виходить зі слідуючого.

Згідно п. 1, 2 ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи, що позивачем не надано суду будь яких доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу відповідно до ст. 134 КАС України, то у суду відсутні підстави для стягнення вказаних витрат з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 10, 14, 134, 241-246, 255, 262, 286, 296 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Бочарова Владислава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №603886, винесену 18 вересня 2019 року інспектором першого батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Бочаровим Владиславом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О. Ярошенко