Справа № 524/1027/19
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 524/1027/19
Провадження № 2-а/524/162/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області ДПП Денисенка Віталія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №876278 від 27 січня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 27.01.2019 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №876278 за ч.2 ст.121 КУпАП за те що він надавав послуги з перевезення пасажирів та керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, що зафіксовано на відео, чим порушив п.31.4.3. в ПДР України. З постановою він не згоден, оскільки відповідач не дотримався вимог ст.ст. 33, 276, 283 КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, відповідач порушив його права. Звертав увагу на те, що відповідач в оскаржуваній постанові не вказав пункт Правил дорожнього руху України який він ніби- то порушив. Під час зупинки транспортного засобу він заперечував факт умисного пошкодження лампи лівої фари.

В судовому засіданні 20.09.2019 позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказав, що відповідач мав застосувати стягнення у виді попередження, а не штраф. Під час зупинки транспортного засобу він неодноразово вказував на те, що не є електриком та самостійно не міг відремонтувати фару. Відповідач повинен був надати йому можливість доїхати до АЗС, щоб поміняти у фарі лампочку, а не притягати його до адміністративної відповідальності.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслав суду відзив в якому зазначив, що під час зупинки транспортного засобу він пояснив водію підставу зупинки та попросив надати документи, роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу відповідає вимогам закону.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27 січня 2019 року інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області ДПП Денисенком В.В., була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №876278, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

В постанові зазначено, що 27.01.2019 о 21:39 в м.Суми по вул..Героїв Крут, водій надавав послуги з перевезення пасажирів та керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, що зафіксовано на відео, чим порушив п.31.4.3. в ПДР України.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 31.4.3 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частина 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водіями транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

ОЦІНКА СУДУ

Оцінюючи правомірність прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, судом було допитано свідка, а також переглянуто диск з відеозаписом, наданим позивачем.

Допитаний свідок ОСОБА_2 повідомив про те, що він також працює водієм разом із позивачем, який є його сином. В м.Суми на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Його син спілкувався з інспектором, але останній не складав постанову і не вручив її.

З дослідженого судом диску із відеозаписом вбачається, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, останній не заперечував факт керування транспортним засобом із непрацюючою лівою фарою. Інспектором було оголошено причину зупинки, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Після проведення розгляду справи інспектор неодноразового запитав у водія про те, чи буде останній отримувати копію постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Факт порушення ПДР України, а саме керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою не заперечувався позивачем і в судовому засіданні.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки суд відзначає наступне.

Положення КУпАП є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015).

Разом з тим, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

За таких обставин, інспектор мав повноваження на розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Показання свідка та пояснення позивача про те, що інспектором справа про адміністративне правопорушення не розглядалась і постанова не була складена спростовуються відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні.

На переконання суду, незгода позивача з накладеним стягненням не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на те, що факт порушення позивачем ПДР України не був спростований, а інспектор правомірно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області ДПП Денисенка Віталія Вікторовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць