Справа № 420/6211/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6211/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії відповідача щодо визначення суми підвищення пенсії з 01.03.2018 із застосуванням максимального розміру пенсії; зобов`язати відповідача визначити суму підвищення пенсії відповідно до чинного пенсійного законодавства, як різницю між сумою пенсії станом на 01.03.2018 і сумою пенсії, яку пенсіонер отримував до 01.01.2018; зобов`язати відповідача провести розрахунок підвищення пенсії та виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією, починаючи з 01.01.2018; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно листа ГУ ПФУ в Одеській області від 19.10.2018 № 2389/Д-11 розмір його пенсій з урахуванням підвищень та надбавок станом на 01.03.2018 склав 18 004,28 грн; попередній розмір (станом на 01.01.2018) 7 726,99 грн. За позицією ПФУ підвищення пенсії становить 6 623,01 грн (14 350 грн 7 726,99 грн), а сума пенсії всього 11 038,50 грн. Тоді як на переконання позивача підвищення пенсії повинно складати 12 865,62 грн (7 726,99 грн + 5 138,63 грн). Позивач зазначає, що управлінням ПФУ в неправомірний спосіб шляхом неправильного розрахунку з застосуванням максимального розміру пенсії зменшило розмір пенсії на 1827,12 грн (12 865,62 грн 11 038,50 грн), що зумовило його звернутись за судовим захистом.

Ухвалою суду від 14.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.12.2018 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на виконання постанови КМУ №103 Одеський обласний військовий комісаріат надав головному управлінню ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 02.04.2018 №100107070, загальна сума грошового забезпечення становила 17025 грн. На підставі зазначеної довідки ГУ ПФУ 19.03.2018 здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу, розмір якої до виплати з 01.01.2018 становив 11801,58 грн. Так, основний розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 11917,5 грн (70% від сум грошового забезпечення), підвищення та надбавки до основного розміру пенсії 3958,66 грн, тому загальна сума пенсії склала 15876,16 грн. Підвищення від попереднього розміру пенсії 7726,99 грн склало 8149,17 грн. Відповідно до вимог Постанови №103 виплату такого підвищення належало здійснювати у розмірі 50% такого підвищення, тобто в розмірі 4074,59 грн. Загальна сума пенсії позивача за вислугу років з 01.01.2018 становила 11801,58 грн. 19.03.2018 Позивачем було подано заяву про переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності. На підставі поданої заяви головним управлінням Фонду 26.03.2018 здійснено відповідний перерахунок пенсії Позивача, розмір якої до виплати з 19.03.2018 становила 12865.64 грн (копія перерахунку пенсії від 26.03.2018 додається). Так, основний розмір пенсії позивача з 01.01.2018 склав 13620 грн (80% від сум грошового забезпечення), підвищення та надбавки до основного розміру пенсії 6086,98 грн, тому загальна сума пенсії склала 118004,28 грн. Підвищення від попереднього розміру пенсії 7726,99 грн склало 10277,29 грн. Відповідно до вимог Постанови №103 виплату такого підвищення належало здійснювати у розмірі 50% такого підвищення, тобто в розмірі 5138,65 грн. Загальна сума пенсії позивача по інвалідності з 19.03.2018 становила 12865,64 грн. На підставі постанови Приморського районного суду від 22.06.2017 по справі № 522/7908/17, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017, з урахуванням постанови Одеського апеляційного адміністративного від 25.04.2018, яку головним управлінням Фонду отримано 31.05.2018, останнім 01.06.2018 здійснено відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012. Основний розмір пенсії позивача за вислугу років з 01.01.2018 склав 14896,88 грн (70% від сум грошового забезпечення), підвищення та надбавки до основного розміру пенсії 3957,86 грн, з урахуванням того, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2018 розмір пенсії позивача склав 13730 грн, підвищення від попереднього розміру пенсії 8421,76 грн склало 5308,24 грн. Відповідно до вимог Постанови № 103 виплату такого підвищення належить здійснювати у розмірі 50% такого підвищення, тобто в розмірі 2654,12 грн. Загальна сума пенсії позивача з 01.01.2018 склала 11075,88 грн. Також 23.06.2018 та 26.06.2018 здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу по інвалідності з 19.03.2018, розмір якої до виплати з 19.03.2018 становила 10728,50 грн, з 01.07.2018 становить 11038,50 грн. Зважаючи на правомірність розрахунків управління ПФУ, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.12.2018 зупинено провадження по справі № 420/6211/18 до набрання законної сили рішенням по справі № 826/3783/18.

Ухвалою суду від 07.08.2019 провадження по справі поновлено, оскільки ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 провадження по справі № 826/3783/18 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.238 КАС України, - через відмову позивача від адміністративного позову.

Ухвалою суду від 07.08.2019 зупинено провадження по справі № 420/6211/19 до набрання законної сили рішенням у зразковій справі № 160/3586/19.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 вищезазначену ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 скасовано, а справу № 420/6211/18 повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно ст. 263 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що 05.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до начальника ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій зазначив, що розрахунок підвищення його пенсії повинен складати 10 227,29 грн (18 004,28 7 726,99). В той же час, відповідно до розрахунку від 04.09.2018 підвищення його пенсії складає всього 6 623,01 грн, що є значено меншою ніж 10 277,29 грн. Пенсія за первинним розрахунком від 24.04.2018 складала 12 865,64 грн, а отримує позивач 11 038,50 грн. У зв`язку із чим просив надати йому пояснення про причини зменшення розміру виплачуваної пенсії.

У відповідь листом від 19.10.2019 № 2389/Д-11 ГУ ПФУ в Одеській області зазначило, що розмір пенсії позивача з урахуванням підвищень та надбавок, перерахованої згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 з грошового забезпечення за нормами, чинним на 01.03.2018, з 01.01.2018, становить 18 004,28 грн. До перерахунку розмір пенсії становив 7 726,99 грн, тому з урахуванням вимог п. 2 постанови КМУ№ 103 та з урахуванням максимального розміру пенсії сума підвищення становить 6 623,01 грн (14 350 грн 7 726,99 грн). Враховуючи викладене, виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018 здійснюється в розмірі 11 038,50 грн (7726,99 грн + 50% від 6623,01 грн).

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначений спеціально-дозвільний принцип діяльності органів державної влади покликаний забезпечити ефективне та прогнозоване функціонування всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, оскільки зобов`язує їх діяти виключно у визначених Конституцією та законами України межах і лише у закріплений ними спосіб.

Практичне застосування вказаного принципу є необхідною передумовою забезпечення прав і свобод людини і громадянина, оскільки пов`язує державу та її органи правом, зобов`язуючи їх діяти у правових межах, у правових формах та правовими способами.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 постанови КМУ № 103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 є чинними.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, згідно зі ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" № 2246 від 07.12.2017 прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 01.01.2018 - 1373,00 грн., з 01.07.2018 - 1435,00 грн., з 01.12.2018 - 1497,00 грн.

З огляду на матеріали справи, на виконання постанови КМУ №103 Одеський обласний військовий комісаріат надав головному управлінню ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 02.04.2018 №100107070, загальна сума грошового забезпечення становила 17025 грн.

На підставі зазначеної довідки ГУ ПФУ в Одеській області 19.03.2018 здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу, згідно якого розмір пенсії позивача з урахуванням підвищень та надбавок, перерахованої згідно з постановою КМУ № 103 з грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.03.2018 з 01.01.2018, становить 18 004,28 грн. До перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становив 7 726,99 грн, тому з урахуванням вимог п. 2 постанови КМУ № 103 та з урахуванням максимального розміру пенсії підвищення становить 6 623,01 грн (14 350 грн 7 726,99 грн). Відтак, виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018 здійснювалася в розмірі 11 038,50 грн (7 726,99 грн + 50% від 6 623,01 грн).

Таким чином, при перерахунку пенсії позивачу управлінням ПФУ, виконуючи приписи постанови КМУ № 103, при розрахунку підвищення пенсії застосовано положення ст. 2 Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», шляхом обмеження визначеної п. 1 постанови КМУ № 103 перерахованої відповідно до пункту 1 цієї постанови пенсії максимальним розміром пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В результаті такого правозастосування управлінням ПФУ пенсіонеру штучно зменшено суму підвищення пенсії, у зв`язку із чим позивач щомісяця недоотримував відповідну різницю.

Зокрема, згідно листа-відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 19.10.2018 № 2389/Д-11, розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищень та надбавок, перерахованої згідно з постановою КМУ № 103 з грошового забезпечення за нормами, чинним на 01.03.2018, з 01.01.2018 становить 18 004,28 грн. До перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становив 7 726,99 грн, тому з урахуванням вимог п. 2 постанови КМУ № 103 та з урахуванням максимального розміру пенсії сума підвищення становить 6 623,01 грн (14 350 грн 7 726,99 грн). Відтак, виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018 здійснюється в розмірі 11 038,50 грн (7 726,99 грн + 50% від 6623,01 грн).

Тоді як з урахуванням вимог п. 2 постанови КМУ № 103 сума підвищення пенсії повинна складати 10 277, 90 грн (18004,28 грн 7 726,99 грн), а не 6 623,01 грн.

При цьому, у відзиві представник відповідача наводить саме такі розрахунки пенсії, яка підлягала виплаті позивачеві, зазначаючи, що виплату підвищення належало здійснювати у розмірі 50% підвищення 10 277,29, тобто 5138,65 грн., що суперечить наданій ГУ ПФУ в Одеській області листом № 2389/Д-11 від 19.10.2018 відповіді позивачеві.

Вищезазначене свідчить про безсистемний та вибірковий підхід суб`єкта владних повноважень, який продемонстрував взаємоспростовуючий підхід в питаннях застосування розрахункової величини підвищення пенсії, спочатку обмеживши її максимальним розміром, а потім навівши у відзиві протилежний механізм розрахунку, в якому таке обмеженням максимальним розміром відсутнє.

На думку суду, суб`єктом владних повноважень також порушено принцип захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов`язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

Застосування відповідачем пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в кореспонденції з приписами ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI максимальний розмір пенсії є неправомірним, оскільки пункт постанови КМУ № 103 безпосередньо відсилає до пункту 1 цієї постанови, який містить вичерпне унормування перерахунку пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без будь-яких застережень щодо обмеження такої розрахункової величини приписами інших нормативно-правових актів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Однак, наведені у відзиві аргументи відповідача на увагу не заслуговують, оскільки прямо суперечать чинному законодавству, зокрема пенсійним органом безпідставно застосовано при виконанні пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" положення ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що призвело до зменшення розрахункової величини «підвищення пенсії» максимальним розміром, що в свою чергу, чинним законодавством не передбачено.

Суд зазначає, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень і важливим аспектом права на справедливий суд. Судове рішення високої якості це рішення, яке досягає правильного результату, наскільки це дозволяють надані судді матеріали, у справедливий, швидкий, зрозумілий та недвозначний спосіб.

Також в низці рішень Верховний Суд відзначив, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

На підставі викладеного суд, використовуючи власну компетенцію по здійсненню правосуддя відповідно до наданих Конституцією та законами України повноважень, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити суму підвищення пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного пенсійного законодавства, як різницю між сумою пенсії станом на 01.03.2018 і сумою пенсії, яку пенсіонер отримував до 01.01.2018, без застосування максимального розміру пенсії при визначенні підвищення пенсії; провести розрахунок підвищення пенсії та виплатити позивачу різницю між нарахованою та отриманою пенсією, починаючи з 01.01.2018.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч.1 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо встановлення судового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.

При цьому суд враховує, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо визначення суми підвищення пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 із застосуванням максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області визначити суму підвищення пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного пенсійного законодавства, як різницю між сумою пенсії станом на 01.03.2018 і сумою пенсії, яку пенсіонер отримував до 01.01.2018, без застосування максимального розміру пенсії при визначенні підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести розрахунок підвищення пенсії та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією, починаючи з 01.01.2018.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк