Справа № 240/6048/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6048/19

Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Каменчука О.П.,

представника позивача: Крилової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання незаконною відмову, зобов`язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити та здійснити нарахування пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники позивача в судовому підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 25.11.2016 (а.с.11), а також посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р. серії НОМЕР_2 , виданим 14.11.1991 (а.с.17) та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р. (категорія 3) серії НОМЕР_3 , виданим 28.04.1993 (а.с.18).

У жовтні 2018 року позивач у зв`язку із досягненням 55 років звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років, проте відповіді на заяву позивач не отримав, у звязку із чим повторно звернувся із заявою.

Листом від 11.03.2019 №2309/03.2 Житомирське ОУПФ України в Житомирській області повідомило позивача про те, що рішенням Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області йому відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю первинних документів про участь у ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС у 1987 році, вказавши, що в пенсійній справі є довідка №145 від 18.04.1991 відповідно до якої позивач брав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, однак інформація про населений пункт та про роботу в зоні відчуження відсутня.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності рішення пенсійного органу, з урахуванням того, що в наданих позивачем та досліджених судом "Посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р." серії НОМЕР_2 , виданого 14.11.1991року (а.с.17) та "Посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987р." (категорія 3) серії НОМЕР_3 , виданого 28.04.1993року (а.с.18) не міститься жодної інформації про участь позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме в зоні відчуження.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується і вважає, що вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи з наступних підстав.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон №796).

Згідно з ст. 10 Закону №796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого у ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, при призначенні пенсії із застосуванням ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Таким чином, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження. При цьому, підтвердити участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, можливо будь-якими первинними документами щодо вказаних фактів.

Відповідно до ст. 65 Закону №796 документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Так, постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Порядок №51), яким затверджені правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також коло осіб, яким вони видаються.

Пунктом 5 Порядку №51 визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Таким чином, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Вказане спростовує висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів представника позивача, що наявне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 3 категорії автоматично надає позивачу право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 3, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 25 листопада 2016 року та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також, відповідно до змісту довідки №145 від 18.04.1991, видана Житомирським обласним ветеринарно-санітарним загоном на госпрозрахунку, позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відпрацював 74 дні, з них: протягом 1986 року 15 днів на Коростенському й Житомирському м`ясокомбінатах, пунктах дезактивації території, транспорта та худоби з 30-ти км. зони Чорнобильської АЕС та 9 днів в Народницькому районі; протягом 1987 року 4 дні в Овручському районі, 18 днів в Народницькому районі та 4 дні в зоні відчуження; протягом 1988 року 2 дні в Овручському районі, 26 днів в Народницькому районі.

Як вбачається із вказаної довідки, позивач з 21.07.1986 по 02.04.1987 знаходився у відрядженні в с.Довгий Ліс Народицького району Житомирської області.

При цьому, згідно Постанови Кабінету Міністрів Української СРС від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Перелік населених пунктів, які відносяться до зон відчуження.

Згідно вказаного Переліку населених пунктів, які відносяться до зон відчуження, с. Довгий Ліс віднесено до зони відчуження.

Отже, з наведеного слідує, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на території населених пунктів, які відносяться до зони відчуження.

Посилання суду першої інстанції на відсутність в посвідченнях даних про участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження є безпідставними, оскільки, як зазначалось, такі дані необхідні для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що вищевказані документи в поєднанні з наявністю у позивача статусу «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» дають змогу стверджувати, що у 1986 році позивач 15 днів працював у пунктах дезактивації території, транспорта та худоби з 30-ти км зони Чорнобильської АЕС, що надає позивачу право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно п.1 ч.1 ст.55 вказаного Закону.

На момент розгляду справи всі наведені документи є дійсними, ніким не оскаржені та не скасовані і підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 .

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки останній має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а його безпосередня участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірності своїх дій.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, через що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до квитанції № 133 від 16.04.2019 (а.с.4) позивач сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подання адміністративного позову та відповідно до квитанції №85 від 27.06.2019 (а.с.38) - судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 04.10.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 жовтня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.