Справа № 569/8377/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8377/19
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року Рівненський міський суд в особі судді Ковальова І.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дяденчука А.І. про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд 03 травня 2019 року з позовом до Волинської митниці ДФС про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 у якому просить суд поновити строку на оскарження постанови начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 03 квітня 2019 року №0658/20500/19; визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил№0658/20500/19 від 03 квітня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 56887 грн. 47 коп.; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 закрити.

30 серпня 2019 року представник позивача адвокат Дяденчук А.І. подав до Рівненського міського суду заяву про забезпечення позову у якій просить суд до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №569/8377/19 зупинити стягнення на підставі постанови №0658/20500/19 від 03 квітня 2019 року що винесена Волинською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 56887,47 грн., яке здійснюється у виконавчому провадженні №59379622 Рівненьким міським відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення показу посилається на ті обставини, що 08 липня 2019 року відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання постанови у справі про порушення митних правил №0658/20500/19 від 03 квітня 2019 року. Наразі державним виконавцем вчиняються дії по стягненню з позивача штрафу, на підставі постанови, що є предметом оскарження у даній справі, тобто дії по її фактичному виконанню. Його доводи підтверджуються постановою від 13 серпня 2019 року ВП №59379622 якою оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , зокрема належний позивачу автомобіль VOLVO ХС60, 2010 року випуску номерний знак НОМЕР_1 . Також, докази вчинення дій по фактичному виконанню постанови підтверджуються ЄДРБ та інформацією про виконавче провадження отриманої з автоматизованої системи виконавчого провадження. В такому разі, до завершення розгляду справи щодо перегляду законності постанови у справі про порушення митних правил, остання може бути виконана шляхом списання коштів з рахунків позивача, або ж продажу з прилюдних торгів належного позивачу майна.

У частині 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

За змістом частин 1, 4, 5, 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З урахування вказаного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно певної сторони у спорі, їх застосування здійснюється у рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат та наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Із аналізу наведених норм випливає, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність способу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Жодних доказів, у розумінні статей 73, 76 КАС України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Задоволення вимог даної заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є недопустимим.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що висновки щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваних дій відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду конкретної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Відповідно до ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.8 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Дяденчуку А.І. про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про поновлення процесуального строку на звернення до суду, визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття провадження по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов