Справа № 310/5915/19
Суддя: Маринін О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/5915/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську адміністративну справу № 310/5915/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшого лейтенанта поліції 4 роти 2 батальйону Управління до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Стасенко Віталія Анатолійовича про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 23.07.2019 року він керував транспортним засобом MAN TGX д/н НОМЕР_1 з причепом марки ТAD Сlassic д/н НОМЕР_2 та на автомобільній дорозі м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, 43, був зупинений Інспектором ОСОБА_2 , який виніс Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1355975. Вважає постанову незаконною, оскільки за вчинення даного порушення на час зупинки інспектором Стасенко В.А, його вже було притягнуто до відповідальності інспектором поліції Воскобой Р.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 355766. Вважає, що притягнення до відповідальності двічі за одне й те саме порушення суперечить ст. 61 Конституції України. Крім того, вважає, що відповідачами не дотримано порядок та процедуру здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складенням відповідного документу. Просив скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Позивач в судове засідання не прибув, у позовній заяви просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду відзив в якому просив провести розгляд без його участі, заперечив проти задоволення позову, оскільки в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення. Щодо подвійного притягнення його до відповідальності за одне правопорушення зазначив, що оскільки після накладення стягнення інспектором ОСОБА_3 В., ОСОБА_1 продовжив рух без дозвільних документів на перевезення великогабаритних вантажів, чим вчинив нове правопорушення, за що був притягнутий до відповідальності.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1355975 від 23.07.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 22.5 Правил дорожнього руху за перевезення великогабаритної техніки без дозвільних документів та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Суд, системно дослідивши матеріали справи, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 формально вбачається вина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, проте захід стягнення, застосований до позивача постановою відповідача, суд вважає занадто суворим.

Дане порушення, на думку суду, є незначним, оскільки виявлене порушення не потягло негативних наслідків, не спричинило створення аварійної обстановки, при цьому протиставлюваних, зворотних доказів суду надано не було.

Суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації, за яких формальний момент, не може превелеювати над фактичним.

Суд, при вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення виходить, із вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та враховуючи обставини що пом`якшують відповідальність, а саме: відсутність будь-яких негативних наслідків, суд вважає за можливе і необхідне, змінити захід стягнення, що накладений постановою серії ЕАВ № 1355975 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та застосувати ст. 22 КУАП, яка передбачає, що при малозначності скоєного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що, в свою чергу, буде співмірним вчиненому позивачем адміністративному правопорушенню, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. ст. 22,132-1 КУАП, ст. 268, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити захід стягнення по постанові ЕАВ № 1355975 від 23.07.2019 року інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Стасенко Віталія Анатолійовича якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області О. В. Маринін