Справа № 1.380.2019.004935
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.004935
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №59879866 від 22.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у відповідача, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, діяльність якого поширюється на м.Київ, були відсутні правові підстави для прийняття до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з фізичної особи, яка проживає у м.Сколе Львівської області. У зв`язку із зазначеними обставинами, спірна постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 26.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 01.10.2019 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Окрім того, даною ухвалою було зобов`язано відповідача подати до суду оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП №59879866 для огляду у судовому засіданні та копію останніх для долучення до матеріалів справи; копію оскаржуваної постанови.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали щодо надання суду матеріалів виконавчого провадження, ухвалою суду від 01.10.2019 року витребувано відповідні докази у справі.

04.10.2019 року засобами електронного зв`язку відповідач надіслала витребувані документи - копію матеріалів виконавчого провадження ВП №59879866 та відзив на позовну заяву, які судом долучено до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву приватний виконавець просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Відповідач зазначає, що при відкритті виконавчого провадження №59879866 приватним виконавцем не було порушено приписи статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до виконавця стягувачем подано заяву про примусове виконання виконавчого документу із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) у межах виконавчого округу м.Києва, а саме, карткового рахунку № НОМЕР_1 в валюті гривня, відкритого боржником в ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», який розташований за адресою: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41. Приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах і у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України є майном. На переконання відповідача, приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, зокрема, коштів, які знаходяться на рахунку боржника в банках та інших фінансових установах.

Відтак, у спірному випадку у виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання.

Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримала, з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, просила суд позов задоволити повністю.

Відповідач у судове засідання не прибула, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа також не забезпечила належного представництва у розгляді справи. 07.10.2019 року третя особа засобами електронного зв`язку надіслала до суду письмові пояснення по суті спору, в яких вказує, що спірна постанова винесена приватним виконавцем з дотриманням вимог чинного законодавства України. Третя особа також зазначила, що боржник має у м.Києві майно у вигляді майнових прав розпоряджатися коштами на рахунку та обов`язків погасити кредитну заборгованість перед кредитором, які обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 , а відтак, приватний виконавець на законних підставах прийняла до виконання виконавчий документ - виконавчий напис №3205 від 01.08.2019 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 33259,98 грн.

У судовому засіданні представник позивача подала відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 01.08.2019 року вчинено виконавчий напис №3205 про стягнення з боржника - ОСОБА_2 суми заборгованості у розмірі 33259,98 грн. за кредитом №00597245 від 16.10.2013 року, укладеним з Акціонерним Товариством «Брокбізнесбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» скерувало Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни за вих. №1651/ПВ/19 від 05.08.2019 заяву про відкриття виконавчого провадження, просило прийняти на примусове виконання виконавчий напис №3205, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 01.08.2019 року.

У заяві третя особа/стягувач просив виконавця:

- відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №3205, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 01.08.2019 року;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_2 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

В якості додатків до вказаної заяви стягувач зазначив платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису №3205 від 01.08.2019 року, належним чином завірену копію довіреності представника стягувача, довідку про відкриття рахунку.

На підставі поданої заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2019 року ВП №59879866.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження №59879866 щодо примусового виконання виконавчого напису №3205, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 01.08.2019 року, про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 33259,98 грн.

Позивач, не погодившись з постановою про відкриття провадження, звернулася до суду з означеним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VII (далі - Закон №1403-VII), про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п.4 ч.2 ст.23 Закону №1403-VII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1403-VII, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону №1403-VII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим органом приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни є м.Київ.

ОСОБА_2. зареєстрована/постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорту, долученою до матеріалів справи. Також дана адреса відповідає місцю реєстрації, вказаному у виконавчому написі.

Позивач працює та отримує дохід у Сколівському дочірньому лісогосподарському підприємстві ЛГП «Галсільліс», що знаходиться за адресою: 82600, Львівська обл., Сколівський район, м.Сколе, вул.Кн.Святослава, буд . 7Б.

З матеріалів справи судом встановлено, що інформація про місце проживання боржника ОСОБА_2 була відома відповідачу - саме за місцем проживання позивача приватним виконавцем надсилалась спірна постанова про відкриття виконавчого провадження.

Як уже згадувалося вище, разом з заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», окрім іншого, подала довідку від 05.08.2019 року за вих.№1651/ДР/19, з якої вбачається, що ОСОБА_2 має рахунок № НОМЕР_1 від 01.08.2018 року в національній валюті, відкритий ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке розташоване за адресою: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41.

Суд відзначає, що відповідач помилково вважає, що вказаним документом підтверджується наявність у позивача майна у вигляді грошових коштів на території м.Києва.

При цьому, суд наголошує, що підставою для відкриття виконавчого провадження за відповідним територіальним округом має бути, зокрема, наявність майна на вказаній території. Кошти, в розумінні чинного законодавства, вважаються майном особи. Проте, згідно з довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 05.08.2019 року, за вих.№1651/ДР/19 за ОСОБА_2 обліковується рахунок № НОМЕР_1 від 01.08.2018 року в національній валюті, який відкритий ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» для обліку поточної заборгованості. Водночас, суд констатує, що довідка не містить інформацію щодо наявності на вказаному рахунку коштів, які належать ОСОБА_2 .

Також суд, критично оцінюючи доводи відповідача, зазначає, що вказаний рахунок не є поточним, на якому акумулюються кошти вкладника, а є рахунком, на який мають надходити кошти для погашення кредитної заборгованості, тобто такі кошти не можуть вважатися майном особи.

З приводу посилань відповідача у відзиві на те, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, він керувався тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в ПАТ «Брокбізнесбанк» (правонаступник - ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»), є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи (м.Київ), а тому приватний виконавець вважає, що під час прийняття виконавчого документа щодо стягнення зі ОСОБА_2 коштів до виконання ним не було порушено вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», то суд не погоджується з цією позицією, з огляду на наступне.

Поняття «картковий рахунок» було передбачене постановою Національного Банку України №137 від 19 жовтня 2005 року «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням» (втратило чинність на підставі постанови НБУ №223 від 30 квітня 2010 року), та означало поточний рахунок, на якому обліковуються операції за платіжними картками, а також інші операції, визначені цим Положенням.

Слід зауважити, що чинне законодавство не оперує поняттям «картковий рахунок», а відтак, не пов`язує місцезнаходження «карткового рахунку» з місцем знаходження фінансової установи (банку).

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Однак, відповідач, всупереч вищезазначеній нормі, при відкритті виконавчого провадження не пересвідчившись з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, відкрила виконавче провадження стосовно ОСОБА_2 , чим порушила положення ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначається місце відкриття виконавчого провадження.

Суд зважає на те, що відповідачем не надано жодних доказів наявності у позивача будь-якого майна в м.Києві, в тому числі фізичного перебування коштів або інших платіжних засобів в установі ТзОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Відтак, відповідачем під час прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження порушено правила територіальної діяльності.

Щодо посилання відповідача на роз`яснення Міністерства юстиції України, що викладені у листі від 11.06.2018 року №23123/16620-33-18/20.5.1 суд зазначає, що відповідно до змісту останнього, приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, проте такі кошти, як з`ясовано, відсутні. Окрім цього, суд не приймає даний лист до уваги, оскільки він не є нормативно-правовим актом і носить лише рекомендаційний характер, тому не може визначати підстави, межі повноважень та спосіб проведення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

З приводу посилань відповідача на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 10.09.2018 року у справі №905/3542/15, то суд відзначає, що предметом розгляду у цій справі було, зокрема, визнання неправомірною постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника, а виконавче провадження відкрито з виконання ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, в якій був зазначений банківський рахунок. Також, у справі була надана правова оцінка правовідносинам щодо рахунків юридичної особи у банку, у той час, як в означеній справі мова іде про рахунок фізичної особи за відсутності доказів, що на рахунку позивача № НОМЕР_1 обліковуються грошові кошти, належних йому як боржнику, що не є тотожним. Отже, суд наголошує, що посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 10.09.2018 року у справі №905/3542/15 є безпідставним, зважаючи на різні предмети позову у вказаних справах.

Таким чином, доводи відповідача, які викладені у відзиві, про те, що виконавчий документ прийнято нею до виконання за місцезнаходженням майна боржника є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами.

За таких обставин, оскаржувана постанова від 22.08.2019 року про відкриття виконавчого провадження, винесена у виконавчому провадженні №59879866, прийнята відповідачем із порушенням приписів Закону №1404-VIII, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування, роботи боржника - фізичної особи (позивача).

Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірної постанови, тому таке рішення приватного виконавця є таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження» й підлягає скасуванню.

Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу, у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок приватного виконавця складає 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 271, 272, 287, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про визнання протиправною та скасування постанови задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2019 року ВП №59879866.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (місце знаходження: 02002, м.Київ, вул.Раїси Окіпної, 4А, оф.35Б) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Згідно з ч.1 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя Сасевич О.М.