Справа № 825/2150/16
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2019 року

Київ

справа №825/2150/16

адміністративне провадження №К/9901/16186/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

Суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 825/2150/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління поліції охорони в Чернігівській області,

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління поліції охорони в Чернігівській області

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року (головуючий суддя Лобан Д.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року (прийняту у складі: головуючого судді - Парінова А.Б., суддів - Грибан І.О., Губської О.А.),

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління поліції охорони в Чернігівській області (далі - відповідач, УПО в Чернігівській області), в якому просив:

- стягнути з Управління поліції охорони в Чернігівській області на свою користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнення по день фактичного розрахунку (з 01.05.2016 по 16.11.2016).

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 указував, що 30.04.2016 він був звільнений з Національної поліції України згідно з п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням).

Однак, відповідач до цього часу не виплатив позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (з 01.05.2016 по 16.11.2016), що є неправомірною бездіяльністю з боку відповідача.

Повний розрахунок при звільненні було проведено відповідачем тільки 16.11.2016.

Позивач вважає, що має законні підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

2. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнення з 01.05.2016 по 16.11.2016 у розмірі 53777,12 грн.

Зобов`язано Управління поліції охорони в Чернігівській області рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнення у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7908,40 грн виконати негайно.

Встановлено відповідачу строк один місяць з моменту набрання постановою законної сили на подання до суду звіту про виконання цієї постанови.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення строку розрахунку з позивачем при звільненні, що є підставою для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, позивач в силу положень ст. 117 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом установлено, що 30.04.2016 є днем звільнення позивача зі служби, таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з Управління поліції охорони в Чернігівській області середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнення з 01.05.2016 по 16.11.2016 у розмірі 53777,12 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Чернігівській області залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року без змін.

5. Апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування.

Колегія судів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі підлягають застосуванню норми трудового законодавства. Разом з тим, наведене узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 01.06.2010 у справі № 21-384во10, від 06.11.2013 у справі № 21-389а1, від 25.05.2016 у справі № 6-511цс16.

Таким чином, хоч позивач і проходив службу в органах поліції на нього поширюються загальні норми законодавства про працю в разі відсутності їх у спеціальному законодавстві, що регулювали проходження ним служби.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. У березні 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління поліції охорони в Чернігівській області, яка в лютому 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

У касаційній скарзі скаржник просить:

- скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року року;

- ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

7. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

7.1. Скаржник у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.

7.2. Скаржник зазначає, що в зв`язку зі значною дебіторською заборгованістю за надані Управлінням поліції охорони в Чернігівській області послуги охорони, одноразова грошова допомога при звільненні на пенсію ОСОБА_1 виплачувалась згідно Графіка виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на пенсію працівників поліції Управління поліції охорони Чернігівської області на 2016-2017 роки.

Крім того, виплата одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в якому не визначені терміни її виплати, тому невчасної виплати вказаної допомоги не має, а відповідно і вини відповідача та порушення ним Закону України «Про Національну поліцію» також.

8. Позивач заперечень на касаційну скаргу не подавав, однак надіслав лист до якого додано копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 вересня 2015 року (справа № 2а-2921/10/1670), і просив врахувати правову позицію суду касаційної інстанції в даній категорії справ.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що заступника командира роти поліції охорони УПО Чернігівської області майора поліції ОСОБА_1 30.04.2016 було звільнено за власним бажанням з Національної поліції України відповідно до наказу УПО Чернігівської області від 27.04.2016 № 87 о/с згідно п. 7 ст. 77 розділу VII Закону України "Про національну поліцію" від 02.07. 2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

10. Як зазначає позивач, роботодавець у день звільнення видав йому належно оформлену трудову книжку, як передбачає ст. 47 Кодексу законів про працю України, письмово повідомив про нараховані суми, належні при звільненні, перед виплатою зазначених сум, як передбачає ст. 116 Кодексу законів про працю України.

11. Згідно із повідомлення відповідача про нараховані суми, належні при звільненні, йому нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, у розмірі 32550,00 грн.

12. Позивач зазначає, що має законні підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

13. Позивач вважає, що затримка розрахунку при звільненні на його користь повинна бути стягнута з Управлінням поліції охорони в Чернігівській області.

14. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з УПО в Чернігівській області на свою користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнення по день фактичного розрахунку.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що роботодавець у день звільнення видав позивачу належно оформлену трудову книжку, як передбачає ст. 47 Кодексу законів про працю України, письмово повідомив про нараховані суми, належні при звільненні, перед виплатою зазначених сум, як передбачає ст. 116 Кодексу законів про працю України.

17. Згідно із повідомлення відповідача про нараховані суми, належні при звільненні, йому нарахована одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, у розмірі 32550,00 грн.

18. На підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2016 у справі № 825/1859/16 одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 була виплачена повністю.

19. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі підлягають застосуванню норми трудового законодавства.

20. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 01.06.2010 у справі № 21-384во10, від 06.11.2013 у справі № 21-389а1, від 25.05.2016 у справі № 6-511цс16.

21. Таким чином, хоч позивач і проходив службу в органах поліції на нього поширюються загальні норми законодавства про працю в разі відсутності їх у спеціальному законодавстві, що регулювали проходження ним служби.

22. За наведених обставин, оскільки нормами Закону України "Про Національну поліцію", Постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та 20.01.2016 № 18 не врегульовано порядок проведення розрахунку при звільненні зі служби в поліції та питання щодо пропуску строку здійснення виплат у день звільнення з поліції, то суди попередніх інстанцій, згідно з положеннями статті 9 КАС України (в редакції на день виникнення спірних правовідносин), обґрунтовано застосували до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України.

23. Так, абзацом 1 частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній на час звільнення позивача, далі - КЗпП України) передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

24. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

25. Судом першої інстанції установлено, що вказаний обов`язок відповідач виконав лише 16.11.2016, повністю сплативши допомогу при звільненні, що не заперечувалось сторонами.

26. За змістом ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

27. При цьому, Суд критично оцінює посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що одноразова грошова допомога при звільненні на пенсію ОСОБА_1 виплачувалась згідно графіку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні на пенсію працівників поліції УПО Чернігівської області на 2016 - 2017 рік, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні поліцейського зі служби по своїй суті є вихідною допомогою при звільненні та має бути виплачена працівникові в день звільнення, оскільки порядок та строки її виплати спеціальним законодавством не врегульований.

При вирішенні справи судами попередніх інстанцій також враховано, що на час звільнення працівника суму одноразової грошової допомоги йому було нараховано, проте не виплачено.

28. Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем допущено порушення строку розрахунку з позивачем при звільненні, що є підставою для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

29. Підсумовуючи викладене, Суд приходить до висновку, що з УПО Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судом першої інстанції правомірно стягнуто середній заробіток за період затримки виплати належного йому розрахунку при звільненні.

30. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

31. Доводи, які наводяться скаржником в касаційній скарзі, не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального або матеріального права при прийнятті оскаржуваних рішень та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і встановлених обставин справи.

32. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Управління поліції охорони в Чернігівській області залишити без задоволення.

2. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова