Справа № 127/22331/19
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/402/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Степанова Олександра Анатолійовича про скасування постанови серії ДП18 №623549 від 04.08.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Степанова О.А. про скасування постанови серії ДП18 №623549 від 04.08.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

04 серпня 2019, поліцейським роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Степановим О.А., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №623549, про те, що 04.08.2019, приблизно о 09 год. 30 хв. у м. Вінниця, по вул. А. Артинова, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TAUREG», р/н НОМЕР_1 , не користуючись ременем безпеки, також водій позбавлений права керування міським судом, чим порушив п. 2.3(в) та п. 2.1(а) ПДР України.

На думку позивача вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням його прав та чинного законодавства України, у відсутність жодного належного доказута такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, також не беручи до уваги клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату так як ОСОБА_1 бажав скористатися послугами адвоката у справі, однак зазначене клопотання інспектором поліції було проігноровано.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Завчасно подавши до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 серпня 2019, поліцейським роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Степановим О.А., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №623549 від 04.08.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що працівник поліції підійшов до водія, представився та роз`яснив водієві його порушення ПДР України. Суть правопорушення полягало у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, тобто порушено п. 2.3(в) ПДР України.

Відповідно до п. 2.3(в), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Разом із тим, судом встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3(в) ПДР України, тобто за керування транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, яке пред`являлось позивачу перед винесенням оскаржуваної постанови, щодо керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

А також, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належним чином і допустимими доказами факту порушення позивачем п. 2.1(а) ПДР України.

З огляду на викладене, суд не вбачає правомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в тому числі посвідчення водія та реєстраційних документів.

Відповідачем не надано належних, допустимих доказів в підтвердження порушення позивачем п. 2.3(в) та п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України. З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Щодо стягнення судових витрат на професійну, правничу допомогу.

Суд звертає увагу на наступне, що відповідно до п. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, оскільки сума штрафу складає лише 510 грн., а також в ухвалі суду зазначено, що дана справа згідно ч. 1, 2 ст. 12 КАС України, розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, яке призначене для розгляду справ незначної складності, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Тому зазначена сума на послуги адвоката (5000 грн.) не відповідає вимогам вище вказаної статті та є безпідставною.

Керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №623549 від 04.08.2019, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Щодо, стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень з відповідача на користь ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя