Справа № 405/7185/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 року справа № 405/7185/18

провадження № 2-іс/1140/129/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до міського голови міста Кропивницького Райковича Андрія Павловича (далі - міський голова), виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького (далі - Виконавчий комітет), Міської ради міста Кропивницького (далі - Рада), Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького (далі - Служба), Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування рішень, дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до відповідачів стосовно:

- визнання протиправним та скасування рішення Ради від 05 червня 2018 року №1690 «Про реорганізацію виконавчого органу та внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 29 липня 2014 року №3263» (далі - Рішення);

- визнання протиправними дії відповідачів щодо реорганізації Служби на виконання Рішення та зобов`язання утриматись від вчинення таких дій;

- визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 18 липня 2018 року №258-к «Про зміну організації виробництва та істотних умов праці працівників Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького» (далі - Розпорядження);

- визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови від 20 вересня 2018 року №339-к «Про звільнення ОСОБА_1 » (далі - Розпорядження 2);

- поновлення на посаді начальника Служби з 20 вересня 2018 року;

- солідарного стягнення зі Служби та Виконавчого комітету середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2018 року по день прийняття судового рішення.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги заяви.

ОСОБА_1 пояснила, що Рішення не відповідає вимогам закону, оскільки Служба втратила статус юридичної особи шляхом приєднання до Управління.

Стверджує, що його прийняли з порушенням процедури, переслідуючи мету її звільнення з посади керівника виконавчого органу.

Зазначила, що під час реорганізації Служби запропонували обійняти посаду керівника Служби, як структурного підрозділу Управління, однак вона відмовилась, так як вважала, що повинні запропонувати посаду керівника новоутвореного виконавчого органу.

Відповідачі заперечили стосовно задоволення позову, надавши відзив на нього (Том 1 а.с.126-134, 162-164, 173-177, 188-193).

У судовому засіданні представник міського голови, Виконавчого комітету та Ради пояснив, що припинення, утворення і реорганізація виконавчих органів місцевого самоврядування відноситься до виключної компетенції Ради.

Припинення Служби мало місце у зв`язку з її приєднанням до новоствореного виконавчого органу зі статусом юридичної особи, яким є Управління.

Стверджував, що Управлінню передані повноваження, які не належали Службі, а остання, як його структурний підрозділ, не втратила повноважень, котрі виконувала.

Зазначив, що реорганізація виконавчих органів переслідувала мету удосконалення і ефективності їх роботи, а ОСОБА_1 відмовилась обійняти посаду керівника Служби, як структурного підрозділу Управління.

У судовому засіданні представник Служби та Управління пояснив, що звільнення відбулось з дотриманням усіх гарантій працівника.

Позивача своєчасно повідомили про зміну в організації виробництва та істотних умов праці, однак вона відмовилась обійняти запропоновану посаду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24 жовтня 2018 року відкрито провадження у адміністративній справі (Том 1 а.с.39-40).

Ухвалою цього ж суду від 08 листопада 2018 року справу передано на розгляд Кіровоградського окружного адміністративного суду (Том 1 а.с.69-71).

Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року справу прийнято до провадження судді Брегея Р.І. (Том 1 а.с.83-86).

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 4 а.с.237-238).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 березня 2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді керівника Служби (Том 3 а.с.71-75).

Рішення в частині поновлення на роботі звернено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін на підставі постанови суду апеляційної інстанції від 29 травня 2018 року (Том 3 а.с.79-84).

05 червня 2018 року Рада прийняла Рішення (Том 2 а.с.18-20).

Рішенням утворено виконавчий орган зі статусом юридичної особи, яким є Управління, до складу котрого увійшли такі структурні підрозділи: відділ забезпечення та контролю; служба у справах дітей.

Водночас, припинено юридичну особу Служби шляхом приєднання (реорганізації) до Управління.

Розпорядженням міського голови від 18 червня 2018 року керівником Управління призначено Тимоховську Т.М. (Том 1 а.с.155).

18 липня 2018 року міський голова прийняв Розпорядження (Том 1 а.с.136).

Ним попереджені працівники Служби, що з 20 вересня 2018 року відбудуться зміни в організації виробництва та істотних умов праці.

Такими змінами є: найменування посад, зміна посадових обов`язків і розміру заробітної плати.

19 липня 2018 року ОСОБА_1 попереджена про зміни в організації виробництва та істотних умов праці (Том 1 а.с.137-141).

Їй запропоновано обійняти посаду начальника Служби, як структурного підрозділу Управління.

Станом на 18 травня 2018 року посадовий оклад начальника Служби становив 6800 грн. (Том 1 а.с.150).

Розмір посадового окладу визначався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268.

18 липня 2018 року міський голова, керуючись згаданим нормативно-правовим актом Уряду України, затвердив штатний розпис Управління (Том 1 а.с.151).

Посадовий оклад начальника Служби, як структурного підрозділу Управління, склав 6300 грн. (Том 1 а.с.152).

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до міського голови з заявою про призначення на посаду начальника Управління (Том 1 а.с.22).

23 серпня 2018 року секретар Ради звернувся до позивача з заявою письмово підтвердити бажання обійняти посаду, яку запропонували (Том 1 а.с.142).

19 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовилась від призначення на посаду, яку запропонували (Том 1 а.с.143).

Того ж дня позивача сповістили, що у разі відмови від посади, яку запропонували, звільнять зі служби на підставі припису пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України (Том 1 а.с.144).

20 вересня 2018 року міський голова прийняв Розпорядження 2 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Служби у зв`язку із відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (Том 1 а.с.30).

У судовому засіданні позивач визнала, що відповідно до Положення про Управління у новоствореного виконавчого органу з`явились нові завдання, функції і права, які не належали Службі (Том 2 а.с.42-45).

Водночас, стверджувала, що вони не властиві напрямку роботи, яку здійснювала Служба.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено виключну компетенцію міських рад.

Серед переліку повноважень зазначено утворення виконавчих органів (пункт 6).

Отже, ніхто не може впливати на волю органу місцевого самоврядування стосовно утворення, припинення, реорганізації виконавчих органів.

Орган місцевого самоврядування вирішує і правовий статус виконавчого органу (юридична особа або без такого статусу).

Такі дії мають здійснюватися в межах легітимної мети з дотриманням законодавчої процедури.

Таким чином, Рада мала право утворити виконавчий орган, до складу якого увійшов, як структурний підрозділ, інший виконавчий орган.

Працівник може оскаржувати припинення або реорганізацію виконавчого органу, якщо ставить питання, що такі дії вчиняються з метою його звільнення.

У даному випадку ОСОБА_1 наполягає на цьому.

У такому разі суд досліджує законність рішення органу місцевого самоврядування про припинення чи реорганізацію виконавчого органу лише в цьому аспекті доводів позову.

Проаналізувавши Положення про Службу і Управління, суд зробив висновок, що завдання, функції і права Управління є ширшими ніж Служби.

Так, Управління має займатися ще й: розробленням і здійсненням політики з питань забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування; організацією ведення обліку дітей шкільного віку, шляхом створення та постійного оновлення реєстру; готування та подання пропозиції стосовно закріплення території обслуговування за навчальними закладами з питань щодо обліку дітей шкільного віку; визначає потребу у забезпеченні житлом дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування; та інше.

Отже, припинення Служби шляхом приєднання до Управління відповідало легітимній меті, якою є удосконалення і ефективність роботи виконавчих органів Ради.

Водночас, суд зазначає, що Рада не бажала звільнення позивача з роботи, оскільки запропонувала їй обійняти посаду начальника Служби, як структурного підрозділу Управління.

Приписами статті 1 Закону України «Про органи і службу у справах дітей та спеціальні установи для дітей» (далі - Закон) визначено органи і служби у справах дітей, спеціальні установи та заклади, які здійснюють їх соціальний захист і профілактику порушень.

Приписами частини 1 цієї норми права встановлено, що здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

Отже, соціальний захист і профілактика порушень дітей покладається на виконавчі органи місцевого самоврядування.

Закон не визначає як орган місцевого самоврядування назве такий виконавчий орган, оскільки це питання відноситься до виключної його компетенції.

Водночас, Закон висуває вимогу до правового статусу такого виконавчого органу.

Приписами частин 9 статті 4 Закону встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, служби у справах дітей мають права юридичної особи.

Виконавчий орган місцевого самоврядування, що здійснює соціальний захист і профілактику порушень, має бути наділеним правовим статусом юридичної особи.

У випадку з Радою таким органом стало Управління, котре має статус юридичної особи.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову задоволенні позову в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування Рішення та дій стосовно його реалізації.

У зв`язку з утворенням Управління шляхом приєднання до нього Служби, яка припиняла діяльність, як окрема юридична особа, для працівників Служби настали зміни в організації виробництва та істотних умов праці.

Це стосувалось зміни найменування посад, посадових обов`язків і розміру заробітної плати.

У випадку з ОСОБА_1 остання втрачала ще й посаду керівника юридичної особи.

Приписами частини 3 статті 32 КЗпП України встановлено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Отже, міський голова правомірно прийняв Розпорядження, запропонувавши кожному працівнику Служби відповідну посаду в Службі, як структурному підрозділі Управління.

Оскільки зазнали змін в сторону збільшення завдання, права і повноваження Управління у порівнянні зі Службою, тому відповідною посадою посаді, яку обіймала позивач, є посада керівника Служби, як структурного підрозділу Управління.

ОСОБА_1 висловила незгоду з призначенням на таку посаду.

Приписами частини 4 статті 32 КЗпП України передбачено, що якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Приписами пункту 6 частини 1 статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Звільнення відбулось з дотриманням строку, який встановлено приписами частини 3 статті 32 КЗпП України (по завершенню двох місяців з дня повідомлення про зміну істотних умов праці).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про законність Розпорядження 2.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити.

Позивач понесла судові витрати в сумі 2114,40 грн. (Том 1 а.с.98).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей