Справа № 640/21521/18
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/170/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачі та треті особи не з`явилися

розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону № 4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шахової Валерії Олександрівни, інспектора роти № 5 батальйону № 4 полку №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Воринка Віталія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Державна казначейська служба України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії інспекторів роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шахової Валерії Олександрівни, Воринки Віталія Юрійовича щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення відносно позивача за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача шкоду, завдану протиправними діями інспекторів поліції у розмірі 13262,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 55000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказані вимоги обґрунтовує тим, що 05.04.2018 інспектором роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в місті Києві лейтенантом поліції Шаховою В.О. було складено протокол серії БР № 158796 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, та згідно ч. 1 ст.130 КУпАП. У вказаному протоколі працівником поліції, у присутності двох свідків, зазначено, що позивач відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Зазначений протокол лейтенантом поліції Шаховою В.О. було складено на підставі «пояснень двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначені пояснення були відібрані інспектором роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в місті Києві лейтенантом поліції Воринкою В.Ю .

В подальшому, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2018 скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018 та постановлено нове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили.

Як вказує позивач, у зазначеній постанові судом апеляційної інстанції встановлено, що інспекторами поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були складені із грубим порушенням встановленого законом порядку, а саме, за відсутності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у присутності лише одного свідка, не складено «направлення» на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп`яніння, не було вжито заходів забезпечення провадження. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу завдано шкоду, яка полягає у понесених ним витрат на правову допомогу із захисту порушених прав та втратах немайнового характеру внаслідок моральних страждань, у приниженні честі та гідності фізичної особи. Враховуючи викладене, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.02.2019 відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено її до розгляду.

01.04.2019 представник відповідача Департаменту патрульної поліції та третьої особи управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - Корецька Т.А. надала до суду відзив, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, а вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Вислухавши виступи позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії БД № 236454, ОСОБА_1 05.04.2018 приблизно о 03.20 годин, в м. Києві, по вул. Кільцева дорога (вул. Мельниченка, 1-А), керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.06.2018 скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018 та постановлено нове рішення яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок огляду на стан сп`яніння встановлений частиною 2 статті 266 КУпАП, відповідно до якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Водночас, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Тобто, вказаною інструкцією передбачена форма «направлення» водіїв на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп`яніння.

У випадку коли водій не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, то співробітник поліції повинен заповнити вищевказане направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, то співробітник поліції повинен зазначити про це в протоколі.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Водночас варто зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії.

Відтак, такий документ є виключно способом фіксування певних обставин, а не актом індивідуальної дії, крім того, перевірка правильності його складення повинна поряд з іншим здійснюватися уповноваженим органом при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.10.2016 року в справі № 161/5061/16-а, ухвалі від 11.01.2017 року в справі № 555/1627/16-а, ухвалі від 01.02.2017 року в справі № 824/502/16-а та Київським апеляційним адміністративним судом в постанові від 23.02.2017 року в справі №754/10278/16-а.

Додатково варто зауважити, що 10.05.2018 року в своїй постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №760/9462/17 (адміністративне провадження №К/9901/12359/18) висловив правову позицію щодо можливості оскарження дій посадових осіб в частині складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, Верховний Суд звернув увагу на наступне.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 104 КАС України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, посилаючись на те, що в постанові Київського апеляційного суду від 20.06.2018 встановлені протиправні дії інспекторів патрульної поліції.

Згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, складаючи вище вказаний протокол, інспектори поліції діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП.

Суд відхиляє пояснення представника позивача стосовно того, що при розгляді справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2018, апеляційною інстанцією було встановлено грубе порушення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності при оформленні матеріалів працівниками поліції.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час події, яка відбулася 05.04.2018 року приблизно о 03 год. 20 хв. в м. Києві за участю водія автомобіля «Хонда», д.н.з НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 , а саме під час огляду на стан сп`яніння останнього, був присутній лише один свідок, в порушення вимог п. 6. Інструкції, в якому зазначено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Крім того, в постанові Київського апеляційного суду від 20.06.2018 зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, сам по собі факт встановлення апеляційною інстанцією зібраних поліцейськими доказів недопустимими, не свідчить про протиправність дій суб`єктів владних повноважень в розумінні КАС України.

При розгляді вказаної справи, судом з`ясовано, що відносно позивача відповідачами не виносився акт індивідуальної дії, тобто правовий акт компетентного органу або посадової особи, виданий на підставі юридичних фактів і норм права, що визначає права, обов`язки або міру юридичної відповідальності конкретних осіб.

Протокол про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації, яка в подальшому може бути використана органом здійснюючим розгляд справи про адміністративне правопорушення з метою прийняття рішення щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення і дії посадових осіб із включення до такого протоколу певних висновків не породжують правових наслідків для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків.

Інших доказів на підтвердження протиправності дій інспекторів патрульної поліції позивачем до суду не надано.

Враховуючи, що вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди є похідними від вимог про визнання дій відповідачів протирправними, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, через недоведенність вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону № 4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шахової Валерії Олександрівни, інспектора роти № 5 батальйону № 4 полку №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Воринка Віталія Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи: Державна казначейська служба України, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ