Справа № 240/2242/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2242/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

02 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: Купріянюк А.В.,

представника відповідача: Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :
в лютому 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області від 08.11.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.10.2016 до 25.10.2016;

- визнати незаконним та скасувати рішення Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області від 08.11.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.02.2018 до 30.10.2018.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Бердичівським управлінням Головного управління ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08 листопада 2018 року №, згідно якого до Військової частини НОМЕР_1 застосовано штраф у сумі 41015,69 грн. за період з 21 жовтня 2016 року до 25 жовтня 2016 року та нараховано пеню у сумі 209,69 грн., а всього у сумі 41225,38 грн.

Також Бердичівським управлінням Головного управління ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08 листопада 2018 року №, згідно якого до Військової частини НОМЕР_1 застосовано штраф у сумі 20995,18 грн. за період з 21 лютого 2018 року до 30 жовтня 2018 року та нараховано пеню у сумі 665,17 грн., а всього у сумі 21660,35 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями, позивач їх оскаржив до органу доходів і зборів вищого рівня, однак на підставі рішень ДФС України від 14 січня 2019 року та 17 січня 2019 року відповідно оскаржувані рішення були залишені без змін.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з необгрунтованості позовних вимог, а відтак, відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ), умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464, з відповідними змінами та доповненнями).

Інструкцією, що визначає процедуру нарахування і сплату ЄСВ страхувальниками, визначеними Законом №2464, нарахування і сплату фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів є Інструкція про порядок нарахування і сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом МФУ від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №499).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Військова частина НОМЕР_1 є страхувальником та платником єдиного внеску.

Податковим кодексом України передбачено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; надають інформаційно-довідкові послуги з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (ч. 5 ст. 8 Закону №2464).

Так, згідно ч. 8 цієї ж статті Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Інструкцією №449 передбачено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області від 08 листопада 2018 року №, було прийнято у межах своїх повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, повністю доведено правомірність дій та надано обґрунтовані доводи для прийняття даного оскаржуваного рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Обставини того, що нарахування єдиного соціального внеску відбулось 19.10.2016, а перерахування 25.10.2016, підтверджуються даними інтегрованої картки платника податку, що свідчить про порушення строків для сплати ЄСВ. Позивач жодних доказів в підтвердження того, що ним своєчасно сплачений ЄСВ, суду не надав.

Доводи позивача щодо недостатності коштів для сплати єдиного внеску через недофінансування Військової частини та посилання на ту обставину, що остання є бюджетною установою і фінансується лише за рахунок коштів державного бюджету, судом оцінюються критично, оскільки Законом №2464 не передбачено жодних виключень щодо застосування відповідальності до платників ЄСВ за неналежне виконання обов`язку зі сплати відповідних платежів.

Стосовно рішення Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області від 08 листопада 2018 року №, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п. 3 розділу 6 Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних інтегрованої картки платника податку за період з 21 лютого 2018 року до 30 жовтня 2018 року сплата позивачем ЄСВ за січень - травень та липень - вересень 2018 року відбулася з порушенням строків, визначених Законом №2464, що визнав сам позивач. Доказів у спростування відображених у картці позивача обставин здійснення платежів з ЄСВ не надав. При цьому, суми ЄСВ визначав самостійно у поданих ним звітах, що не заперечувалось представником позивача.

Бердичівське управління ГУ ДФС у Житомирській області за результатами звернень позивача про помилково подані ним звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за період з 21 лютого 2018 року до 30 жовтня 2018 року повідомило, що у разі самостійного визначення платником бази нарахування єдиного внеску, сплата єдиного внеску здійснюється на загальних підставах, тому вважати звіт недійсним підстав немає.

Помилковим є твердження позивача про його очікування щодо здійснення відповідачем коригування помилково вказаних позивачем сум у звітах, оскільки таких повноважень не передбачено Законом №2464 і таке самостійне коригування було б незаконним втручанням відповідача у звітування позивача. У свою чергу, позивач такого коригування теж не здійснював, а тому дотримання строків сплати ЄСВ правомірно визначалось відповідачем відповідно до даних, самостійно визначених позивачем у поданих ним звітах.

При цьому, питання правильності визначення цих сум не є предметом спору у даній справі.

Згідно п.1 р.VІІ Інструкції № 449 (в редакції на момент винесення спірного рішення) за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Отже, правовим наслідком несвоєчасної сплати сум єдиного внеску для платника податків є застосування до нього штрафних санкцій та нарахування пені.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Позивач жодних заперечень стосовно розрахунку штрафних санкцій та пені, застосованих до нього оскаржуваними рішеннями, суду не надав.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 03 жовтня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.