Справа № 560/732/19
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/732/19

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

25 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Василенка А.В.,

представника відповідача: Цимбалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 23.01.2019 №UA400000/2019/000260/2 Хмельницької митниці ДФС Державної фіскальної служби України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у поданих позивачем документах є ряд розбіжностей в частині власника та продавця автомобіля, а також вказані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості автомобіля, а саме: комісійної та брокерської винагороди та вартості страхування.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У письмових поясненнях по справі від 18 вересня 2019 року позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з митною декларацією від 24.01.2019 року №UA400030/2019/003441 позивач подав до митного оформлення легковий автомобіль марки Volkswagen, модель СС, ідентифікаційний номер/номер кузова НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення-пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна бензиновий, робочий об`єм двигуна 1984 см.куб., такий що був у використанні, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік виготовлення 2017, торговельна марка Volkswagen; Виробник "Volkswagen AG". Транспортний засіб заявлений до митного оформлення за основним методом визначення митної вартості в сумі 6459 дол. США (а.с. 48-49).

Разом з митною декларацію позивач подав наступні документи:

- інвойс від 24.10.2018 року №1001/2018, згідно з яким вартість товару становить 6459,00 дол. США (вартість транспортного засобу 6059 дол. США та вартість доставки (shipping) 400 дол. США) (а.с. 98-99);

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA500650/2019/0061, яким встановлено, що авто після ДТП у передню частину (а.с. 50).

У зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують вартість товарів відповідно до вимог ч.3 ст.368 МК України, та заниження митної вартості відносно ідентичних товарів, яка складає 11355,00 USD, Хмельницька митниця ДФС винесла рішення про коригування митної вартості від 23.01.2019 року №UA400000/2019/000260/2 за митною декларацією №UA400030/2019/300012 (а.с. 57).

Також відповідачем прийнято Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400030/201900282, в якій вказано про необхідність задекларувати митну вартість, визначену в Рішенні про коригування митної вартості від 23.01.2019 №UA№400000/2019/000260/2 а.с 51).

Позивач скористався передбаченим МК України правом на випуск вказаного автомобіля у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Випуск у вільний обіг вищезазначеного автомобіля здійснено 24.01.2019 року за митною декларацією №UA400030/2019/003441 відповідно до ч. 7 ст.55 МК України (під гарантійні зобов`язання) за вартістю, визначеною вищевказаним рішенням про коригування вартості.

На виконання вимог п. 7 ст. 55 МК України позивач листом від 21.02.2019 року надав додаткові документи, а саме:

- платіжне доручення №SW24IA25001306 від 25.10.2018 року на суму 6059 дол. США (а.с. 65);

- електронну експортну декларацію №Х5372 від 18.11.2018 року (а.с. 104-105);

- інформаційне повідомлення аукціону Insurance Auto Auction, США про отримання оплати від покупця (квитанція покупця) №12772319 від 24.10.2018 року (а.с. 100-101);

- копію ВМД №UA400030/2019/003441 від 24.01.2019 року.

Листом від 28.02.2019 року за №1165/С/22-70-00.1-19 Хмельницька митниця ДФС повідомила позивача, що за результатами опрацювання встановлено, що додатково надані декларантом документи для підтвердження достовірності відомостей про фактурну вартість задекларованого транспортного засобу згідно з митною декларацією від 24.01.2019 №UA400030/2019/003441 містять ряд невідповідностей. Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування рішення про коригування митної вартості від 23.01.2019 №UA400000/2019/000260/2 відсутні (а.с. 68).

Не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказані декларантом відомості про вартість автомобіля підтверджені документально, а їх достовірність не спростована відомостями від уповноважених органів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Отже, чинне законодавство покладає обов`язок доведення митної вартості товару на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою або суперечливістю поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Згідно з ч.ч. 1-3 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості від 23.01.2019 року №UA400000/2019/000260/2 підставою для його прийняття зазначено наступне:

- неподання до митного оформлення документів, які підтверджують вартість товарів у відповідності до вимог ч. 3 ст. 368 МКУ;

- у митного органу наявні докази недостовірності заявленої фактурної вартості товарів, оскільки вартість даного товару нижча митної вартості ідентичних товарів, яка складає 11355,00 USD.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем документах, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що на звороті свідоцтва про право власності від 12.10.2018 №000421520 (а.с.55) зазначено, що 23.10.2018 року компанія Insurance Auto Auction, США продала автомобіль компанії 5lh WHEEL AUTO GROUP INC, США.

В інвойсі від 24.10.2018 року 1001/2018 (а.с.54), виписаному 24.10.2018 року, продавцем транспортного засобу є інша компанія - ZVIGER LLC, США.

При цьому згідно з платіжним дорученням № 0408004 (а.с. 65), дата ОДБ 25.10.2018 отримувачем платежу є компанія 5th WHEEL AUTO GROUP INC.

Крім того, у графі 57 зазначений банк відправника Bank of America, N.A, New York, USA, що не відповідає даним щодо банку одержувача коштів в інвойсі від 24.10.2018 №1001/2018, а саме Garden city, GA 21408,4516 AUGUSTA; у графі 70 зазначений номер інвойсу /АСС/026009593 від 24.10.2018, що не відповідає номеру інвойсу, який був поданий до митного оформлення (№1001/2018 від 24.10.2018).

Водночас, позивач не надав документів на підтвердження інформації про те, за якою ціною компанія ZV1GER LLC купила даний автомобіль в компанії 5th Wheel Auto Group Inc. Також позивач не надав документів про оплату комісійної та брокерської винагороди компанії ZVIGER LLC, США.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших, комісійні та брокерська винагорода.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість є необґрунтованим, оскільки комісійна та брокерська винагорода включається до митної вартості автомобіля.

Відповідно до митної декларації від 23.01.2019 №UA400000/2019/000260/2 (а.с. 48-49) транспортний засіб заявлений до митного оформлення за основним методом визначення митної вартості за рівнем митної вартості 6459 дол. США.

Водночас, сума 6459,00 дол. США підтверджується тільки інвойсом від 24.10.2018 року 1001/2018, оскільки згідно з платіжним дорученням № 0408004 (а.с. 65) позивач сплатив компанії 5th WHEEL AUTO GROUP INC 6059,00 дол. США.

При цьому ОСОБА_1 не надав документів, які підтверджують оплату вартості доставки транспортного засобу в сумі 400,00 дол. США, ні на час митного оформлення, зокрема, на пропозицію митного органу, ні після консультації з митним органом під час процедури випуску автомобіля у вільний обіг.

Згідно з доковою квитанцією від 21.11.2018 року №ЕО-803949-3 (а.с.56) транспортний засіб доставлено морським транспортом, однак під час митного оформлення позивач не зазначив про наявність або відсутність витрат на страхування автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що подані позивачем документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення всіх складових митної вартості товарів, передбачених частиною десятою статті 58 МК України, тому у відповідача були підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 жовтня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.