Справа № 520/2105/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 жовтня 2019 р. № 520/2105/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Югова С.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Захарової О.В.,

представника 3-ї особи (ДСА України) - Бабенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Донецького апеляційного господарського суду (просп. Науки, буд. 5, м. Харків, 61022, ), третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (вул. Добровольського, буд. 2, м. Слов'янськ, Донецька область, 84112), Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ,01601) про визнання незаконними та скасування наказів, про поновлення на посаді, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Донецького апеляційного господарського суду, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державна судова адміністрація України, в якому просить суд:

визнати незаконними та скасувати накази Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 року №8-К від 14.02.2019 року №15-К "Про звільнення ОСОБА_1.";

поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду;

визнати дії Донецького апеляційного господарського суду щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 12.01.2019 року про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність домашнього догляду за дитиною, (на підставі медичної довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 11.01.2019 року №4), без розгляду - незаконними;

зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд надати ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати через необхідність догляду за дитиною з 17.01.2019 року по 17.01.2020 року (на підставі медичної довідки від 11.01.2019 року №4 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді) відповідно до заяви від 12.01.2019 року;

зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення в розмірі передбаченого чинним законодавством;

зобов'язати Донецький апеляційний господарський суд вжити заходи щодо працевлаштування ОСОБА_1 до новоутвореного суду - Східного апеляційного господарського суду (Указ Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах").

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи, Державної судової адміністрації України, проти позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що наказом Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2012 року №139-К позивача призначено на посаду помічника судді Донецького апеляційного господарського суду (а.с.15-16).

На підставі заяви ОСОБА_1 та довідки №6 від 17.01.2018 р. керівником апарату суду прийнято наказ №9-к від 22.01.2018 р., яким надано помічнику судді Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 07.02.2018 р. по 17.01.2019 р.(а.с.20).

Позивач зазначає, що 10.10.2018 р. вона особисто отримала попередження, з якого встановила, що Указом Президента України від 29.12.2017 р. №454/2017 "Про ліквідацію господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовується Донецький апеляційний господарський суд. Наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 р. №475 утворено ліквідаційну комісію Донецького апеляційного господарського суду та 5 жовтня 2018 року здійснено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи - Донецького апеляційного господарського суду у зв'язку з ліквідацією. Керуючись статтями 40, 492 КЗпП України, позивача попереджено про наступне припинення трудового договору та вивільнення у зв'язку з ліквідацією Донецького апеляційного господарського суду. Оскільки позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною без збереження заробітної плати до досягнення нею чотирирічного віку та підпадає під категорію працівників, на яких розповсюджується заборона на звільнення без подальшого працевлаштування відповідно до ст. 184 КЗпП України, Донецьким апеляційним господарським судом будуть здійснюватися заходи щодо працевлаштування ОСОБА_1.(а.с.21).

З матеріалів справи суд встановив, що 12.01.2019 р. ОСОБА_1 подала до відповідача заяву. Даною заявою позивач просила через необхідність домашнього догляду за дитиною (відповідно до медичної довідки від 11.01.2019 року №4 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді з 17.01.2019 року по 17.01.2020 року), надати їй відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною(а.с.23-24).

Також заявою від 16.01.2019 р. позивач повідомила Донецький апеляційний господарський суд, що з 15.01.2019 р. вона перебуває на лікарняному та просила надати інформацію щодо результатів розгляду її заяви(а.с.25).

Листом від 17.01.2019 р. повідомлено позивача, що заява б/н від 12.01.2019 року про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 17.01.2019 р. по 17.01.2020 р. (довідка від 11.01.2019 р. №4) залишена без задоволення, оскільки Донецький апеляційний господарський суд ліквідовано відповідно до Указу Президента України від 29.12.2019 року №454/2017 «Про ліквідацію господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах». Відповідь на пропозицію щодо працевлаштування за переведенням до Фрунзенського районного суду міста Харкова на посаду прес-секретаря не надійшла, відповідне розцінене як відмова від переведення за запропонованою посадою. У зв'язку з чим, позивач підлягає звільненню в останній день відпустки (17.01.019 року) на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України.

Крім того повідомлено, що інформація щодо перебування на лікарняному з 15.01.2019 року відповідачем прийнята до уваги та після надання листка непрацездатності дата його звільнення буде змінена, шляхом видання відповідного наказу(а.с.26-27).

В подальшому позивачем на адресу Донецького апеляційного господарського суду надіслані листки непрацездатності від 26.01.2019 року, серія АДК №649163 та від 28.01.2019 р., серія АДК №649214.

В листі від 14.02.2019 року №03-19/94/19 відповідач повідомив, що листки непрацездатності від 26.01.2019 року, серія АДК №649163 та від 28.01.2019 року, серія АДК №649214 прийняті до уваги, у зв'язку з чим, до наказу від 17.01.2019 року №8-К «Про звільнення ОСОБА_1.» (а.с.28) в частині дати звільнення внесені зміни, а саме, з 17.01.2019 р. на 11.02.2019 року (наказ від 14.02.2019 р. №15-К «Про внесення змін до наказу від 17.01.2019 р. №8-К «Про звільнення ОСОБА_1.»)(а.с.39).

Не погоджуючись з наказами Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 року №8-К від 14.02.2019 року №15-К ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

За змістом ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

У відповідності до ч.1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Тобто у випадку ліквідації юридичної особи відсутні будь - які правонаступники (їх наявність передбачена виключно в результаті реорганізації).

Суд приймає обставину, що Донецький апеляційний господарський суд не перебуває в стадії реорганізації, а підлягає ліквідації без будь - якого правонаступництва, що відповідає приписам ст. 104 ЦК України.

Статтею 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

У відповідності ч.1 до ст. 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать посади, зокрема, помічників суддів.

Частиною 2 ст. 92 вищезазначеного Закону визначено, що працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби (ч.3 ст. 92 Закону України «Про державну службу»).

Судом встановлено, що суддю Донецького апеляційного господарського суду Бойченка К.І. наказом голови суду від 14.12.2016 № 272-к відраховано з посади судді Донецького апеляційного господарського суду 14.12.2016 у зв'язку з виходом у відставку (відповідно до рішення Вищої ради юстиції від 08.12.2016 №3040/0/15-16 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Донецького апеляційного господарського суду у відставку»).

Проте, у зв'язку з перебуванням на той час ОСОБА_1 у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (з 03.03.2015 по 06.02.2018), враховуючи норми статті 184 КЗпП України, її не було звільнено після виключення судді зі штату суду.

Як встановлено з оскаржуваного наказу від 14.02.2019 року №15-К позивача звільнено з посиланням, зокрема, на ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Письмове попередження про ліквідацію суду позивачем отримано 10.10.2018 р. особисто.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 184 КЗпП України, ліквідаційною комісією суду приймалися заходи до її можливого працевлаштування. Так, головою ліквідаційної комісії надсилалися листи з питання працевлаштування працівників апарату ліквідованого суду до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду (від 05.10.2018 № 01-17/942/18, від 18.10.2018 № 01-17/983/18), до всіх місцевих господарських (зокрема, господарських судів Донецької та Луганської областей, що знаходяться в м. Харкові, господарського суду Харківської області) та апеляційних господарських судів України, до Харківського апеляційного суду, Харківського адміністративного апеляційного суду, Харківського окружного адміністративного суду, до всіх районних судів міста Харкова, ТУ ДСА України в Харківській області. На всі запити були отримані негативні відповіді.

Як вказує відповідач, до Державної судової адміністрації України надсилалися листи щодо надання допомоги в працевлаштуванні та завдяки втручанню ДСА України в районних судах міста Харкова створено додатково 40 посад спеціально задля працевлаштування працівників ліквідованого Донецького апеляційного господарського суду.

В результаті проведеної роботи реальною можливістю працевлаштування позивача виявилася посада прес-секретаря Фрунзенського районного суду м. Харкова, згідно листа Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.12.2018р. № 02-16/ЕП-130/18-Вих.

Пропозиція отримана судом 11.12.2018 року і в той же день, з метою прискорення повідомлення зацікавленої особи в запропонованій посаді, начальник відділу управління персоналом суду в присутності працівників відділу зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила її про надану пропозицію. Позивач зазначила, що знаходиться на лікуванні і їй потрібен час для прийняття рішення. Вказаний факт підтверджується актом про передачу телефонограми від 11.12.2018. Після цього позивач не виходила на зв'язок, що підтверджується актами від 17.12.2018, від 15.01.2019.

Таким чином відповідачем здійснені усі можливі дії щодо працевлаштування позивача.

Працівник патронатної служби може бути достроково звільнений з посади за ініціативою особи, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби(ч.3 ст. 92 Закону України «Про державну службу»).

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України. Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.(ч.4 ст. 92 Закону України «Про державну службу»).

Працівник патронатної служби, який виявив бажання вступити або повернутися на державну службу, реалізує таке право у порядку, визначеному цим Законом для осіб, які вперше вступають на державну службу, з обов'язковим проведенням конкурсу (ч.6 ст. 92 Закону України «Про державну службу»).

Статтею 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Помічником судді може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і вільно володіє державною мовою. Помічники суддів Верховного Суду повинні також мати стаж професійної діяльності у сфері права не менше трьох років.

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Рішенням Ради Суддів України № 21 від 18.05.2018 року затверджене Положення про помічника судді (надалі в тексті Рішення - Положення ).

Пунктом 1 Положення встановлено, що відповідно до частини першої статті 157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Правовий статус, умови діяльності помічників судді визначаються Законом України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 92 Закону України "Про державну службу", нормативно-правовими актами з питань оплати праці працівників патронатних служб і цим Положенням.

Посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України "Про державну службу", крім статті 92 Закону України "Про державну службу".

Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді(п.7 Положення).

Помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду.(п.8 Положення).

У разі відсутності згоди помічника (помічників) судді на переведення на іншу посаду працівника апарату суду чи виконання повноважень додаткового помічника іншого судді, або за умови неможливості переведення працівника за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду він (вони) підлягає (підлягають) звільненню з посади на підставі пункту 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України(п.11 Положення).

Трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду або в день ухвалення з'їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду.

У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством (п.12 Положення).

Підсумовуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач має право зайняти посаду помічника судді в Східному апеляційному господарському суді тільки за однієї умови, якщо відносно неї буде внесене подання суддею про призначення позивача на посаду помічника судді на термін повноважень судді.

Оскільки, Східний апеляційний господарський суд є новоствореною організацією, відтак вакантні місця помічника судді повинні заповнюватись тільки за поданням судді. З огляду на вказане позивачу не може бути запропонована для переведення до Східного апеляційного господарського суду посада помічника судді Східного апеляційного господарського суду.

Доказів того, що будь - яким суддею Східного апеляційного господарського суду внесено подання про призначення позивача посаду помічника судді сторонами до суду не надано.

Помічник судді, який виявив бажання вступити або повернутися на державну службу, реалізує таке право в порядку, визначеному Законом України "Про державну службу" для осіб, які вперше вступають на державну службу, з обов'язковим проведенням конкурсу(п.13 Положення).

Таким чином позивач не позбавлений права на загальних підставах повернутися на державну службу, з обов'язковим проведенням конкурсу, у разі оголошення такого конкурсу Східним апеляційним господарським судом.

З огляду на встановлені судом обставини, накази Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 року №8-К від 14.02.2019 року №15-К "Про звільнення ОСОБА_1." прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

Відтак і частина позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду, зобов'язання Донецького апеляційного господарського суду виплатити на користь ОСОБА_1 середньо місячний заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення в розмірі передбаченого чинним законодавством та зобов'язання Донецького апеляційного господарського суду вжити заходи щодо працевлаштування ОСОБА_1 до новоутвореного суду - Східного апеляційного господарського суду, які є похідними, задоволенню не підлягають.

Щодо частини позовних вимог про визнання дії Донецького апеляційного господарського суду щодо залишення заяви ОСОБА_1 від 12.01.2019 року про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність домашнього догляду за дитиною, (на підставі медичної довідки про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 11.01.2019 року №4), без розгляду - незаконними та зобов'язання Донецького апеляційного господарського суду надати ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати через необхідність догляду за дитиною з 17.01.2019 року по 17.01.2020 року (на підставі медичної довідки від 11.01.2019 року №4 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді) відповідно до заяви від 12.01.2019 року, суд вказує про безпідставність заявлених вимог, оскільки позивачу відомо про Указ Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах".

Таким чином надання тривалої відпустки, а саме по 2020 рік, не вбачалось можливим, з огляду на що відповідачем правомірно повернута заява без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Донецького апеляційного господарського суду (просп. Науки, буд. 5, м. Харків, 61022, ), третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (вул. Добровольського, буд. 2, м. Слов'янськ, Донецька область, 84112), Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ,01601) визнання незаконними та скасування наказів, про поновлення на посаді, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2019 р.

Суддя Сагайдак В.В.