Справа № 300/1634/19
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. справа № 300/1634/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областіпро визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду УкраїниІвано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання протиправнимрішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через не зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 01.08.1981 по 01.04.2019 на посаді викладача класу бандури в Бурштинській дитячій музичній школі та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу період роботи з 01.08.1981 по 01.04.2019 на посаді викладача класу бандури в Бурштинській дитячій музичній школі та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги мотивовані тим, що представник позивача 04.07.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про проведення нарахування та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій як працівнику освіти. Однак відповідач листом від 21.12.2017 за №141/Б-15Р відмовив позивачу нарахувати та виплатити вказану грошову допомогу з тих підстав, що переліком установ, організацій і посад, які дають право на пенсію за вислугу років, не передбачено право на призначення пенсії за вислугу років викладачам позашкільного навчального закладу, а тому відповідач не має підстав для нарахування грошової допомоги. ВказанувідмовуГоловного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області представник позивача вважає протиправною, нормативно та документально необґрунтованою, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням недоліків, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 25.09.2019. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 45-47). Просила суд в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів та установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», посада викладача позашкільного навчального закладу не передбачена і, відповідно, до спеціального стажу не відноситься.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з квітня 2019 року отримує пенсію за віком.

Згідно записів трудової книжкита інших матеріалів справи, позивач з 01.08.1981 працює викладачем класу бандури Бурштинської дитячої музичної школи.

04.07.2019 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій як працівнику освіти (а.с. 10).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 16.07.2019 за №881/З-15 відмовило позивачу у виплаті вищезазначеної грошової допомоги, так як посада викладача в позашкільних закладах освіти постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 не передбачена, а тому період роботи на цій посаді не зараховується до стажу роботи, що дає право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій як працівнику освіти (а.с. 12).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, представник позивача звернувся з даним позовом до суду для захисту її порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі також - Порядок №909).

Пунктом 5 Порядку №909 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Згідно матеріалів справи встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 на час звернення до пенсійного органу становить 40 років11 місяців 26 днів, що також підтверджується протоколом призначення пенсії (а.с. 17-18).

Суд також звертає увагу, що згідно Статуту Бурштинської міської дитячої музичної школи, даний заклад є спеціалізованим мистецьким навчальним закладом, належить до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти, має статус комунального закладу освіти відділу культури, туризму і зовнішніх зв`язків Бурштинської міської ради; засновником закладу є Бурштиська міська рада (а.с. 21-28).

Щодо доводів відповідача про те, що в позашкільних навчальних закладах викладачі не передбачені, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про позашкільну освіту», позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Перелік типів позашкільних навчальних закладів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 за №433, згідно пункту 6 якого, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Згідно статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту», права, обов`язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників закладу позашкільної освіти визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Педагогічним працівникам закладів позашкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності надається щорічна основна відпустка тривалістю не менше 42 календарних днів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909. Посада викладача цим Переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 за №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі, і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 за №01-3/133-02-2.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а висловив позицію, що наявність Доручення №397/21 без відповідних змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 за результатом розгляду справи №442/456/17 зазначила, що Верховний Суд України при ухвалені постанови, не врахував та не проаналізував положення Законів України №1060-ХІІ «Про освіту», №1841-ІІІ «Про позашкільну освіту», Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників та Перелік типів позашкільних навчальних закладів, які поряд із наведеними нормативно-правовими актами також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років.

Так, згідно статті 28 Закону України «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про освіту», структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Згідно статті 12 Закону України «Про позашкільну освіту» та пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Статтею 21 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з твердженням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який відносить посаду «викладач» до педагогічних посад.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 за результатом розгляду справи №442/456/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право на отримання пенсії за вислугу років. Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

За таких обставин, з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 25.05.2016 у справі №419/794/15-а щодо відсутності у викладачів музичних шкіл, які відносяться до закладів позашкільної освіти, права на отримання пенсії за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено судом вище, з огляду на зміст Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

В даному випадку, позивач має необхідний спеціальний страховий стаж роботи на певних визначених законодавством посадах понад 30 років, здійснила вихід на пенсію саме з посади викладача Бурштинської дитячої музичної школи, будь-якого іншого виду пенсії до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не отримувала. Таким чином, ОСОБА_1 дотримано обов`язкові вимоги, що дають право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, згідно пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 20.02.2019 у справі №462/5636/16-а, від 19.03.2019 у справі №466/5637/17, від 22.03.2019 у справі №682/2177/17.

За вказаних обставин, дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до статті 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській областіна користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1 536,80 грн., що підтверджується квитанцією від 15.08.2019 за №0.0. (а.с. 3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через не зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 01.08.1981 по 01.04.2019 на посаді викладача класу бандури в Бурштинській дитячій музичній школі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу період роботи з 01.08.1981 по 01.04.2019 на посаді викладача класу бандури в Бурштинській дитячій музичній школі та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір в розмірі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кафарський В.В.