Справа № 263/14944/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року справа №263/14944/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2019 року у справі №263/14944/18 (головуючий І інстанції Кулик С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо непроведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; зобов`язати пенсійний орган провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01.01.2016 року без обмеження строком та граничним розміром; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України.

23.12.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», яким внесені зміни до Закону № 2262 та передбачено перерахунок пенсій у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Тому позивач, як пенсіонер МВС (міліції) набув права на перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених для поліцейських.

На неодноразові звернення до ГУ ПФУ в Донецькій області щодо перерахунку пенсії, відповідач протиправно посилався на відсутність коштів у державному бюджеті.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року,ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01 січня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року,ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з 01 січня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі, а саме: зобовязати ліквідаційну комісію виготовити та направити до пенсійного органу нову довідку про грошове забезпечення з повною реальною інформацією з включенням надбавок: секретність - 15%, за оперативно-розшукову діяльність - 9%, за особливо важливі завдання - 43%, премію - 15%; зобов`язати пенсійний орган на підставі цієї довідки перерахувати та виплатити пенсію в повному обсязі без обмеження строком та граничного розміру.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не звернув уваги на предмет спору та взаємоповязані вимоги до відповідачів, відповідно до яких повинен був зобовязати ліквідаційну комісію виготовити та направити до пенсійного фонду нову довідку з включенням додаткових видів грошового забезпечення.

Суд першої інстанції помилково відніс цю справу до типової №820/6514/17.

Суд першої інстанції не врахував висновки ВС у справі №825/1433/17.

Судом першої інстанції не враховано, що на час виникнення спірних правовідносин діяла постанова КМУ №1294 від 07.11.2007 року, не враховано практику ЄСПЛ.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(надалі - Закон № 2262-ХІІ).

Головним Управлінням МВС України в Донецькій області відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, наказу МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, надіслано до ГУ УПФУ в Донецькій області довідку №5824 від 10.06.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , за якою розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського/начальник відділення, що не входить до складу відділу (управління, відділу (відділення) поліції до посади на день звільнення із служби оперуповноважений) становить 6909,82 грн. (а.с.8 т.1)

Позивач звернувся на урядову гарячу лінію ПФУ щодо проведення перерахунку пенсії за вказаною довідкою, на звернення отримав відповідь ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.07.2017 року, відповідно до якої пенсійний орган повідомив про проведення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за довідкою від 10.06.2017 року №5824 після виділення додаткових коштів з Державного бюджету. (а.с.7-т.1)

Згодом, позивач неодноразово звертався до уповноважених органів внутрішніх справ, пенсійних органів з питанням проведення перерахунку, з включенням до довідки додаткових видів грошового забезпечення, на звернення отримував відповіді-роз`яснення (а.с.9-16 т.1)

Не погодившись з отриманими відповідями щодо перерахунку пенсії позивач 15.11.2017 року звернувся до суду з цим позовом з позовними вимогами до ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с.1-2)

В подальшому, 22.01.2018 року судом першої інстанції було задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі як співвідповідача Головного управління МВС України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області (а.с.49-50, 54 т.1)

При цьому ОСОБА_1 не надавалося до суду уточнених чи змінених позовних вимог.

13.03.2018 року Головним Управлінням МВС України в Донецькій області відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 виготовлено нову довідку №373пк, яку надіслано до ГУ УПФУ в Донецькій області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , за якою розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського/начальник відділення, що не входить до складу відділу (управління, відділу (відділення) поліції до посади на день звільнення із служби оперуповноважений) становить 6899,51 грн. (а.с.92 т.1)

За цією довідкою ГУ ПФУ в Донецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача в березні 2018 року з 01.01.2016 року в порядку, визначеному постановою КМУ №103 від 21.03.2018 року (далі - Постанова №103), з виплатою заборгованості за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до Постанови №103. (а.с.111, 126-127 т.1)

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що спірним питанням у справі є своєчасність здійснення перерахунку пенсії позивача, в звязку з чим пенсійний орган порушив право позивача на своєчасне отримання належних йому пенсійних виплат.

Відмовляючи у встановленні судового контролю за виконанням рішення, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу здійснено, пенсія нараховується та виплачується, тому відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Закону № 2262-XII, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону від 07 листопада 2015 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, згідно наведених норм права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Так, Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" (далі - Закон № 900-VIII) статтю 63 Закону № 2262-ХІІ після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу другого розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами № 988 та № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" (далі - Постанова № 947) Кабінет Міністрів України встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

З урахуванням вищенаведених норм, позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі Постанови № 988 у визначений термін.

На день набрання чинності Законом № 900-VIII Постанова № 988 діяла і була чинною на день звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до суду із зазначеним позовом та до прийняття Постанови № 103 від 21 лютого 2018 року.

Поряд з цим, Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII визначено постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок № 45).

Згідно пункту 2 вказаного Порядку, рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, є тією підставою, що зобов`язувало Міністерство внутрішніх справ України у п`ятиденний строк повідомити Пенсійний фонд України про підстави перерахунку пенсій вказаній категорії військовослужбовців.

Після отримання вказаного повідомлення від Міністерства внутрішніх справ України, Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

У свою чергу, Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 3 Порядку № 45 встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх Головним управлінням Пенсійного фонду України.

Як вже зазначалось, позивачу на момент звернення до суду з цим позовом в листопаді 2017 року Головним управлінням МВС України у Донецькій області видана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 10.06.2017 року №5824.

В своїй відповіді на звернення позивача пенсійний орган зазначає, що позивач має право на перерахунок пенсії, який буде проведено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України.

Проте, відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Окрім того, згідно зі статтею 51 Закону № 2262-XII, позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач мав право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Отже, оскільки вказаний вище порядок звернення за здійсненням перерахунку пенсії у відповідності до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року, було дотримано, пенсійний орган, отримавши довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу в липні 2017 року, зобов`язаний був здійснити відповідний перерахунок, однак такого перерахунку не здійснив, чим допустив бездіяльність.

При цьому суд зазначає, що відсутність в бюджеті Пенсійного фонду України на 2017 рік коштів на фінансування перерахунку пенсії за постановою № 988 не може бути законною підставою для відмови в перерахунку пенсії позивачу, як колишньому працівнику міліції, що порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року).

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв`язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом № 900-VIII, яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01 січня 2016 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Тому, право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Така ж позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у зразковій справі № Пз/9901/8/18 (820/6514/17), яке набрало законної сили. При цьому, Верховним судом було вказано, що згідно зі статтею 51 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач мав право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

На підставі ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (..)

В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;(…)

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;(…)

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (…)

Згідно ч.1 ст.168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

На підставі ст.47 КАС України (…) позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, процесуальні норми вимагають, в разі зміни предмету або підстав позову, надання позовної заяви в письмовій формі з дотриманням вимог ст.160 КАС України.

Між тим, матеріали справи не містять позовної заяви ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області з вимогами про зобов`язання ліквідаційної комісії виготовити та направити до пенсійного органу нову довідку про грошове забезпечення з повною реальною інформацією з включенням надбавок: секретність - 15%, за оперативно-розшукову діяльність - 9%, за особливо важливі завдання - 43%, премію - 15%; зобов`язання пенсійний орган на підставі цієї довідки перерахувати та виплатити пенсію в повному обсязі без обмеження строком та граничного розміру.

Клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача від 22.01.2018 року (а.с.49-50 т.1) не є такою позовною заявою.

Як визначено частиною п`ятою ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, суд не може надати оцінку доводам апеляційної скарги позивача, оскільки ці доводи не заявлялися ОСОБА_1 в суді першої інстанції з огляду на приписи ст.ст. 47, 160 КАС України.

На підставі викладеного суд не приймає доводи апелянта-позивача, що суд першої інстанції повинен був зобов`язати ліквідаційну комісію виготовити та направити до пенсійного фонду нову довідку з включенням додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на зазначене є незмістовними та неприйнятними доводи апелянта-позивача щодо помилковості віднесення цієї справи до типової, щодо не врахування певних висновків, викладених в постановах Верховного Суду, щодо неврахування приписів постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 року та практики ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Виходячи із положень наведеної вище статті та фактичних обставин справи, беручи до уваги те, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення.

На підставі викладеного суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в межах доводів апеляційної скарги судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 12, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2019 року у справі №263/14944/18 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 червня 2019 року у справі №263/14944/18- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 08 жовтня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв