Справа № 640/20805/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 р.Справа № 640/20805/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання: Ващук Ю.О.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року (суддя Клочко К.І.; м. Полтава; повний текст рішення складено 14.06.2019) по справі № 640/20805/18

за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2019 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання привести до попереднього стану фасад будинку в частині нежитлових приміщень №1 по 4 (групи приміщень №180) (в літ. А) та нежитлових приміщень №1 по 7 (групи приміщень 186) (в літ. А) на АДРЕСА_3 та знести самочинно збудовану конструкцію навісу біля входу у заклад громадського харчування "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Трьохсвятительська, 4В, м. Київ, 01001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії, повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись не невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що ОСОБА_1 виконано роботи з реконструкції фасаду з влаштуванням навісу над вхідною групою нежитлового приміщення АДРЕСА_3 без документа, який дає право на виконання будівельних робіт та експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2018 на підставі наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) від 17.10.2016 № 60 посадовою особою Департаменту проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил за адресою АДРЕСА_3 .

Перевіркою встановлено, що Департамент не видавав та не реєстрував документів дозвільного характеру, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт за адресою АДРЕСА_3 . Відповідно до технічних паспортів Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна нежитлові приміщення площею 122,4 кв. м. та 68,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 належать ОСОБА_1 . Відповідно до акту готовності об`єкту до експлуатації від 20.06.2012 зазначені приміщення першого та підвального поверхів мають цільове призначення - заклад громадського харчування.

Також перевіркою встановлено, що відповідно до проекту "Паспорт опорядження фасадів", виконаного ТОВ "НДПІ "Зодчий" від 2015 року "Влаштування навісу над вхідною групою нежитлового приміщення № 186 та № 1-4 групи приміщень № 180 (літера А) закладу громадського харчування по АДРЕСА_3 " за вказаною адресою передбачено виконання будівельних робіт із реконструкції фасаду та влаштування навісу на вхідною групою нежитлового приміщення АДРЕСА_3 .

Таким чином, перевіряючий дійшов висновку, що власником нежитлових приміщень ОСОБА_1 виконано роботи з реконструкції фасаду з влаштуванням навісу над вхідною групою нежитлового приміщення АДРЕСА_3 без документа, який дає право на виконання будівельних робіт та експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. При цьому, зазначений об`єкт будівництва за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС2).

За результатами перевірки Департаментом складено акт перевірки від 12.06.2018 та винесено припис від 12.06.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил до 12.09.2018.

07.11.2018 Департаментом проведено позапланову перевірку виконання ОСОБА_1 вимог припису від 12.06.2018, якою встановлено, що позивач не виконав вимог припису, що, в свою чергу, стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що комплекс робіт, проведений відповідачем до будівництва, у тому числі реконструкції, не відноситься.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон № 687-ХІV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI (далі іменовано Закон №3038-VI) органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 13 Закону № 687-XIV визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідно до пункту 1 якого ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За змістом статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 41 цього ж Закону дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу звернутися до суду на підставі частини першої статті 38 цього Закону у зв`язку з його невиконанням.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 (далі Порядок № 466).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства № 163 від 04.06.2014 (далі - ДБН А.2.2-3:2014) встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно ДБН А.2.2-3:2014:

- будівництво - нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва;

- капітальний ремонт - сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання в несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшенням експлуатаційних показників, а також благоустрій території;

- нове будівництво - будівництво будинків, будівель, споруд, їх комплексів, що здійснюється з метою створення об`єктів виробничого і невиробничого призначення, а також лінійних об`єктів інженерно - транспортної інфраструктури, в тому числі добудова зупинених об`єктів незавершеного будівництва;

- об`єкт будівництва - будинки, будівлі, споруди будь - якого призначення, їх комплекси або їх частини, лінійні об`єкти інженерно - транспортної інфраструктури;

- реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко - економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частини (за умови їх автономності).

Таким чином, термін "будівництво" означає спорудження нового об`єкта, реконструкцію, розширення, добудову, реставрацію і ремонт об`єктів, виконання монтажних робіт. До "реконструкції" відноситься комплекс будівельних робіт при якому відбувається зміна параметрів об`єкта будівництва, його частин (висоти, кількості поверхів, площі, обсягу), в тому числі надбудова, перебудова, розширення об`єкта будівництва, а також заміна та/або відновлення несучих будівельних конструкцій об`єкту будівництва, за винятком заміни окремих елементів таких конструкцій на аналогічні і (або) відновлення зазначених елементів.

Матеріали справи свідчать, що листом від 02.07.2015 № О-2397 Департамент повідомив ОСОБА_1 , що виходячи з ескізу намірів забудови "Паспорт опорядження фасадів", де не передбачається зміна функціонального призначення та техніко - економічних показників об`єкту, конструкція навісу не передбачає зміну існуючих несучих конструкцій, видача містобудівних умов та обмежень не здійснюється (а.с. 155-156).

У зв`язку із вищевикладеним, 17.07.2015 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією видано Розпорядження № 439 від 17.07.2015 про проведення паспортизації опорядження фасадів нежитлових приміщень АДРЕСА_3 , пунктом 1 якого передбачено ОСОБА_1 провести паспортизацію опорядження фасадів з влаштування навісу над вхідною групою нежитлового приміщення АДРЕСА_3 (а.с 158).

Розробку Паспорту опорядження фасадів нежитлових приміщень АДРЕСА_3 здійснено ТОВ "НДПІ "Зодчий", після чого його передано до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та зареєстровано за № 12424/0/07/27-15 від 16.09.2015. Зазначений Паспорт опорядження фасадів має відмітки "Розглянуто" та "Погоджено" (а.с. 161).

17.10.2018 розробником Паспорту опорядження фасадів ТОВ "НДПІ "Зодчий" на адресу позивача направлено роз`яснення, у яких зазначено, що ТОВ "НДПІ "Зодчий" розробило проектну документацію Паспорт опорядження фасаду, після чого вона була погоджена в установленому законом порядку та передана до Департаменту на розгляд. У розробленому Паспорті опорядження в аркуші 11 "План навісу після реконструкції" мається на увазі вигляд конструкції навісу у плані після проведення монтажних робіт навісу. Тож, згідно проектних рішень безпосередня реконструкція приміщень (в тому числі частини вхідної групи), перепланування чи зміна функціонального призначення приміщень не передбачалось (а.с. 149-150).

Згідно висновку експерта № 2793 від 17.04.2019 (а.с. 186-193) комплекс будівельних робіт, проведений відповідно до Паспорта опорядження фасаду "Влаштування навісу над вхідною групою нежитлового приміщення № 186 та № 1-4 групи приміщень № 180 (літера А) з влаштуванням закладу громадського харчування по АДРЕСА_3 " до реконструкції не відноситься. Проект "Влаштування навісу над вхідною групою нежитлового приміщення № 186 та № 1-4 групи приміщень № 180 (літера А) з влаштуванням закладу громадського харчування по АДРЕСА_3 " не є проектом реконструкції.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що перебудови існуючого об`єкта не проводилося, основні техніко - експлуатаційні показники існуючого об`єкта не змінилися, геометричні розміри існуючого об`єкта не змінилися, функціональне призначення об`єкта не змінилося, поліпшення умов експлуатації існуючого об`єкта не відбулося.

Як вбачається з припису Департаменту від 12.06.2018, що слугував підставою для звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 порушено частину 1 статті 34, частину 8 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Так, стаття 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає необхідні підстави для виникнення права на виконання будівельних робіт.

Разом з тим, матеріалами справи в повній мірі підтверджено, що комплекс робіт, проведений відповідачем відповідно до Паспорта опорядження фасаду "Влаштування навісу над вхідною групою нежитлового приміщення № 186 та № 1-4 групи приміщень № 180 (літера А) з влаштуванням закладу громадського харчування по АДРЕСА_3 " до будівництва, у тому числі реконструкції, не відноситься, а, відтак, вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Керуючись частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції встановлено: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

У справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, interalia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatismutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPine v. theCzechRepublic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPine v. theCzechRepublic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Отримавши листа від 02.07.2015 № О-2397 від Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо відсутності необхідності отримання містобудівних умов та обмежень, а також Розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 439 від 17.07.2015 про проведення паспортизації опорядження фасадів нежитлових приміщень АДРЕСА_3, замовивши та отримавши в установленому законом порядку Паспорт опорядження фасаду, який був поданий до Департаменту та розглянутий ним, ОСОБА_1 мав "правомірні очікування" щодо наявності у нього права на виконання робіт, передбачених цим Паспортом. Факт не реєстрації Паспорту опорядження фасаду не був підставою для винесення припису від 12.06.2018.

Також позивачем жодним чином не спростовано факту проведення Департаментом ДАБІ у м. Києві перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт від 12.09.2016 та зафіксовано відсутність ознак будівельних робіт у закладі громадського харчування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на АДРЕСА_3 та відповідності його приміщень технічному паспорту (а.с. 122-123).

Легітимність дій відповідача у спірних правовідносинах також підтверджується отриманням ним згоди балансоутримувача (експлуатуючої організації) ТОВ Фірма "КОМПАС" на розташування майданчика для харчування біля стаціонарного закладу ресторанного господарства "ІНФОРМАЦІЯ_1" (лист № 54 від 05.02.2018, а.с. 134), власників суміжних приміщень комерційного призначення (а.с. 157), отримання дозволу на розміщення рекламного засобу на підставі розпорядження КМДА № 791 від 31.08.2016 (а.с. 124), а також договорами щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 05271-17 від 24.02.2017 та № 06874 -18 від 05.03.2018, укладеними ОСОБА_1 та Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за умовами яких відповідач сплачує пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою - відкритого (літнього) майданчику біля стаціонарного закладу громадського харчування "ІНФОРМАЦІЯ_1" у АДРЕСА_3.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Департаменту з питань ДАБК м. Києва та зобов`язання відповідача привести до попереднього стану фасад будинку в частині нежитлових приміщень №1 по 4 (групи приміщень №180) (в літ. А) та нежитлових приміщень №1 по 7 (групи приміщень 186) (в літ. А) на АДРЕСА_3 та знести самочинно збудовану конструкцію навісу біля входу у заклад громадського харчування "ІНФОРМАЦІЯ_1".

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі № 640/20805/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 08.10.2019 року