Справа № 826/19318/16
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 142-1305 від 20 квітня 2016 року в частині, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 142-1305 від 20 квітня 2016 року в частині надмірно нарахованої суми податкового зобов`язання за сплату земельного податку за користування земельною ділянкою, на якій знаходяться нежилі підвальні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , які на підставі права приватної власності належать позивачу у розмірі 12994, 28 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує посиланням на рішення Київської міської ради від 03.07.2014 року № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» (далі - Рішення № 23/23), яке вводиться в дію з 01.07.2015 року. Рішенням Київради від 26.07.2007 р. № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Києва та Порядку її визначення».

Згідно даних державного земельного кадастру АДРЕСА_2 відноситься до 7-ї економіко-планувальної зони. Грошова оцінка в межах зони з 01.01.2016 р. становить 5096,97 грн/кв.м.

Враховуючи вищевикладене, сума земельного податку з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. за земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , становить:

63,96x5096,97 х3%х1,5x1,249x1,433=26256,79 грн., де:

5096,97 грн - грошова оцінка за 1 кв.м.;

1,5 - узагальнюючий локальний коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки і визначається як добуток значень окремих локальних коефіцієнтів, що впливають на місце розташування цієї земельної ділянки (при цьому значення узагальнюючого локального коефіцієнта не повинно бути нижче 0,50 і вище 1,50); дані коефіцієнти використано відповідно до Рішення 23/23;

1,249 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Держземагенства від 14.01.2015 р. № 6-28-0 22-215/2-15;

1,433 - коефіцієнт індексації грошової оцінки, відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 р. № 6-28-0.22-201/2-16 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»;

3% - відсоток ставки земельного податку.

Разом з тим, апелянт просить звернути увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що довідка з технічної документації № Н-00862/2017 від 20.05.2017 р. про нормативну грошову оцінку частини земельної ділянки, яка була додана до матеріалів справи позивачем, видана 20.05.2017 р., тобто, після винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому, вона враховується контролюючим органом при розрахунку податкового зобов`язання з земельного податку за наступні періоди після 2016 року.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 03.10.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є співвласником нежилих підвальних приміщень в літері «А», загальною площею 127, 90 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана обставина сторонами по справі не заперечується та в порядку ч. 1 ст. 78 КАС України дослідженню не підлягає.

У 2016 році ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення № 142-1305 від 20.04.2016 р., яким позивачеві визначено суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 26256, 79 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 вказаного Кодексу визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

За змістом пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Обов`язок позивача сплачувати земельний податок останнім не заперечується.

В той же час, позивач звернув увагу суду першої інстанції на недостовірність проведеного відповідачем обрахунку земельного податку, надавши при цьому копії податкових повідомлень - рішень, якими визначені значно менші розміри земельного податку за відповідну земельну ділянку, як у попередньому 2015 р., так і у наступному 2017 р. (а. с. 20, 124 Т. 1).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 №1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Зокрема, з 01 липня 2015 року рішенням Київської міської ради від 10.12.2014 р. № 565/565 введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель міста Києва, затверджену рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 р. № 23/23 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва» та визнано такою, що втратила чинність, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Києва, затверджена рішенням Київської міської ради від 26 липня 2007 року № 43/1877.

Згідно Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07липня 2011 року № 3613-VІ та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІV з 01 січня 2013 року ведення державного земельного кадастру покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, - Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадстр), який здійснює свої функції, втому числі через свої територіальні органи.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 18 квітня 2013 року № 194/9251 «Про ведення міського земельного кадастру» ведення міського земельного кадастру та надання довідок (витягів) з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

При цьому, застосовуючи формулу: 63,96x5096,97х3%х1,5x1,249x1,433, відповідач правомірності введених до формули показників жодним чином не обгрунтував.

Натомість, з довідки № Н-00862/2017 вбачаються наступні показники: 2038, 79 грн. - грошова оцінка за 1 кв.м.; 1,25 - узагальнюючий локальний коефіцієнт, що не відповідає показникам відповідача (а. с. 83).

У апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що досліджувана довідка не стосується спірного періоду.

З даного приводу, колегія суддів зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу як зміни зазначених показників у 2017 році, так і, власне, довідки про розмір нормативної грошової оцінки, актуальної у спірному періоді, відтак вказане виключає можливість вважати оскаржуване ППР правомірним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність можливості для задоволення позовних вимог у певній частині.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення не може бути підтверджена в жодній його частині через відсутність відомостей про певні складові, які є в межах даного спору спірними.

Натомість, позивач просив суд першої інстанції про часткове скасування оскаржуваного ППР, визнаючи, фактично, решту донарахованої суми податку.

Зважаючи на те, що відповідно до п. п. 60.1.5 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про розгляд та задоволення позовних вимог виключно в межах доводів та вимог позовної заяви.

Також колегія суддів не вбачає арґументованості доводів апелянта в частині надмірного стягнення витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, доводи апелянта є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 142-1305 від 20 квітня 2016 року в частині залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 03.10.2019 р.)