Справа № 813/2442/16
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року

Київ

справа №813/2442/16

касаційне провадження №К/9901/25293/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Желєзного І.В., Шарапи В.М.,

секретаря судового засідання: Грабовської Т.О,

за участі представника відповідача :Закревської Л.В.,

розглянувши у касаційній інстанції у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 (головуючий суддя Брильовський Р.М.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 (головуючий суддя: Святецький В.В., судді: Довгополов О.М., Макарик В.Я.) у справі №813/2442/16 за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтуся» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року Державна служба геології та надр України (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтуся» (далі - ТОВ «Нафтуся» відповідач), в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами за № 467 від 28.12.2007 з метою видобування мінеральних лікувально-столових вод для промислового розливу Верхньосиньовидненського родовища Під'ялинської ділянки Сколівського району Львівської області.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання плану проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року відповідачу направлено рекомендованим листом направлення на проведення перевірки. Посадові особи позивача здійснили вихід за місцезнаходженням ТОВ «Нафтуся». У зв'язку з відсутністю уповноважених осіб відповідача за місцем перевірки, посадовими особами Держгеонадра України був складений акт про недопущення до перевірки від 23.11.2015 № 02-04/06/2015-16/п-90 та припис від 24.11.2015 № 361-14/02 у яких зафіксовані порушення ТОВ «Нафтуся» законодавства у сфері надрокористування. На неодноразові звернення про усунення недоліків та виконання вимог припису, Відповідач не відреагував, недоліки не усунув. Зазначає, що Державна служба геології та надр України здійснила всі можливі дії для належного повідомлення відповідача про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами. Західним міжрегіональним територіальним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України винесено подання про анулювання спеціального дозволу на користування надрами. У зв'язку з порушенням відповідачем законодавства у сфері надрокористування та не усуненням порушень Державна служба геології та надр України звернулася з адміністративним позовом до ТОВ "Нафтуся" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4672 від 28.12.2007.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.06.2017 скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016, а справа направлено до суду першої інстанції для розгляду.

Постановою від 31.08.2017 Львівський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017- без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу, у якій просив Верховний Суд скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог касаційної скарги покликався на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу в якому зазначив, що позивач безпідставно в якості підстав для анулювання дозволу покликається на вимогу підпунктів 1, 8 пункту 22 Порядку № 615, який передбачає підстави зупинення дії дозволу та не має відношення до предмету спору. Зазначив, що ТОВ «Нафтуся» реалізує свої права як законний користувач надрами, дотримуючись та виконуючи свої обов'язки передбачені статтею 24 Кодексу України «Про надра». Крім того, у відповідності до статті 5 Угоди про умови користування надрами, що є невід'ємною частиною Спеціального дозволу № 4672 від 28.12.2007, укладеної між Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та ТОВ «Нафтуся», серед умов зупинення або анулювання дії спеціального дозволу відсутня така умова, як недопущення посадових осіб органів державного геологічного контролю до проведення перевірки. Просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 - без змін.

В порядку статті 31 КАС України, п. 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 15.07.2019 визначений склад суду.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 16.09.2019 прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду у відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи на 02.10.2019.

Скаржник у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про проведення судового засідання повідомлений належним чином 23.09.2019, що підтверджується інформацією з повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з'ясував повноту встановлення судами фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та встановив таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Нафтуся» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4672 від 28.12.2007 з метою видобування мінеральних лікувально-столових вод для промислового розливу у Верхньосиньовидненському родовищі Під'ялинської ділянки, розташованої у Сколівському районі Львівської області (далі дозвіл 4672).

Наказом Держгеонадра України від 18.09.2015 № 288 затверджено план проведення перевірок надрокористувачів у IV кварталі 2015 року. ТОВ «Нафтуся» увійшло до переліку надрокористувачів, які включено до перевірки.

Держгеонадра України на адресу ТОВ «Нафтуся» направлено рекомендованим листом повідомлення від 16.10.2015 №13625/13/14-15 про проведення планової перевірки.

20.11.2015 Держгеонадра України видано направлення № 346-14/02 на проведення у строк з 23 по 27 листопада 2015 року планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ТОВ «Нафтуся».

За результатами проведеної перевірки складено акт про недопущення до посадових осіб від 23.11.2015 № 02-04/06/2015-16/п-90.

На підставі акту перевірки від 23.11.2015 № 02-04/06/2015- 16/п-90 позивачем був складений припис від 24.11.2015 № 361-14/02, в якому зазначені порушення відповідачем вимог законодавства у сфері надрокористування:

не допущено посадових осіб Держгеонадра України до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю), чим порушено вимоги статей 10, 11 закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

не виконання умов користування надрами в частині не дотримання вимог Угоди про умови користування надрами від 28.12.2007 № 4672, яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4672 від 28.12.2007, в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра України для здійснення державного геологічного контролю, чим порушено вимоги статті 24 Кодексу України про надра та Порядку № 615.

У приписі зазначено про необхідність у строк до 04.12.2015 усунути вказані порушення вимог законодавства у сфері надрокористування шляхом надання до Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра України документів (завірених належним чином копій) та матеріалів, що підтверджують дотримання ТОВ «Нафтуся» вимог законодавства у сфері надрокористування за визначеним переліком, а також подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Листом від 24.11.2015 № 362-14/02 акт перевірки та припис від 24.11.2015 № 360-14/02 направлено на адресу відповідача. Рекомендоване повідомлення містить відмітку про отримання уповноваженою особою відповідача. (т.1 а. с. 26 зворотній бік).

15.12.2015 Західним міжрегіональним територіальним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра України на адресу директора Департаменту державного геологічного контролю направлено подання № 409-14/02, в якому ставиться питання про зупинення дії спеціального дозволу № 4672 від 28.12.2007 на підставі підпунктів 1, 8 пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами. В якості підстав подання, у тому числі, зазначено про невиконання вимог припису станом на 15.12.2015.

Наказом Держгеонадра України від 25.12.2015 № 446 «Щодо анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2007 № 4672 та надано ТОВ «Нафтуся» 30 календарних днів для усунення порушень.

В матеріалах справи відсутня інформація щодо оскарження відповідачем наказу від 25.12.2015 №446.

Листом від 06.01.2016 №130/13/14-16 Держгеонадра України направило ТОВ на адресу ТОВ «Нафтуся» повідомлення про зупинення дії спеціального дозволу на підставі наказу від 25.12.2015 №446. Рекомендоване повідомлення містить відмітку, що адресат за зазначеною не проживає (т. 1 а. с. 30).

16.02.2016 № 94-16/02 контролюючим органом внесено подання про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4672 від 28.12.2007.

Листом від 17.03.2016 № 4051/13/14-16 позивачем запропоновано ТОВ «Нафтуся» в 15 денний строк надати до Держгеонадр України власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування спеціальним дозволом на користування надрами №4672 від 28.12.2007 у зв'язку з не усуненням причин зупинення його дії. Рекомендоване повідомлення повернуто з відміткою: «фірми не має» (т.1 а. с. 33).

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не відреагував на лист від 17.03.2016 № 4051/13/14-16, що на думку позивача, є підставою для звернення до суду з вимогами про припинення права користування надрами шляхом анулювання спірного дозволу, виданого відповідачу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 2014 року по 2016 рік на адресу відповідача не надходило будь-якої кореспонденції від Державної служби геології та надр України, жодних претензій щодо невиконання особливих умов до ТОВ «Нафтуся» ніколи не пред'являлося, термін дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Нафтуся» закінчиться лише 28 грудня 2027 року, а тому відсутні підстави для позбавлення відповідача можливості користуватися надрами шляхом анулювання спеціального дозволу.

Із такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.

Також в рішенні апеляційного суду зазначено, що в якості підстав для анулювання спеціального дозволу позивач зазначає: недопущення посадових осіб Держгеонадра України до здійснення заходів державного нагляду (контролю) та недотримання вимог Угоди про умови користування надрами від 28.12.2007 № 4672, в частині обов'язку надрокористувача допускати представників Держгеонадра України для здійснення державного геологічного контролю. За твердженням судів першої та апеляційної інстанції такі підстави для анулювання спеціального дозволу не передбачені пунктами 4, 5, 6 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра та ч. 7 ст. 4-1 Закону України « Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористуванпя та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1174, (надалі-Положення № 1174).

Згідно з підпунктом 12 пунктом 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.

Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 (надалі - Порядок № 615).

Згідно із статтею 2 завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян

Відповідно до статті 19 зазначеного Кодексу, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу.

Згідно із пунктом 5 статті 26 Кодексу України про надра, користування надрами припиняється у тому числі(…) у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, у судовому порядку.

Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 11 Закону № 877-V суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Згідно із статтею 8 Угоди про умови користування надрами від 28.12.2007 № 4672 (далі Угода 4672), яка є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4672 від 28.12.2007, сторони керуються чинним законодавством України, у тому числі, щодо (…) контролю за використанням надрами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 № 1294 затверджений Порядок здійснення державного геологічного контролю (далі - Порядок № 1294).

Згідно із статтею 4 Порядку № 1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Таким чином, за змістом статті 11 Закону № 877-V, статті 8 Угоди № 4672, пункту 12 Положення № 1174, статті 4 Порядку № 1294, Відповідач зобов'язаний допускати представників Позивач для здійснення заходів державного контролю.

Водночас безпідставний не допуск представників органу контролю до перевірки є порушенням вимог законодавства та умов користування надрами, оскільки зазначений обов'язок закріплений в Угоді № 4672.

Згідно із пунктом 15 Порядку № 1294 за результатами проведення планової перевірки надрокористувача, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.

За результатами проведеної перевірки складено акт про недопущення до перевірки від 23.11.2015 № 02-04/06/2015-16/п-90, оскільки під час виїзду посадовими особами Держгеонадр України до відповідача за адресою, яка вказана у Спеціальному дозволі, не вдалось провести перевірку у зв'язку з відсутністю керівника або уповноваженої особи відповідача. При цьому, охоронцем було повідомлено, що підприємство не працює. На території підприємства не було виявлено працівників, авто техніки та не виявлено жодних проявів здійснення виробничої діяльності.

Зазначений акт перевірки підписано головним спеціалістом Західного міжрегіонального територіального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України Н. В. Поліщук, провідним спеціалістом - геологом Державної організації «Західна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» Р.І. Вархоляк.

Під час розгляду касаційної скарги представник Відповідача пояснила, що посадові особи органу контролю, з метою проведення перевірки надали необхідні, оформлені належним чином, документи, зокрема службові посвідчення та направлення на перевірку але з невідомих причин попередній керівник не допустив їх на територію установи. Після розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, 14 травня 2018 року новий керівник ТОВ «Нафтуся» направив листа Позивачу з метою проведення перевірки. За результатами проведеної перевірки був складений припис та після усунення виявлених порушень дозвіл було поновлено.

Відповідно до пункту 16 Порядку 1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Окрім того, аналогічно норма міститься у статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 затверджений Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - Порядок № 615).

Порядок № 615 Порядок регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Згідно із підпунктом 8 пункту 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у тому числі разі невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

Доказів оскарження відповідачем припису від 24.11.2015 матеріали справи не містять.

Згідно із підпунктами 10, 11 Порядку № 615 право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, та коли суб'єкт господарської діяльності протягом двох років, з початку дії дозволу без поважної причини не розпочав користування надрами.

Отже, пункт 6 статті 26 Кодексу України Про надра та підпункти 10, 11 Порядку № 615 передбачають припинення права користування надрами у разі припинення або у разі якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами.

За змістом статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням визначених законом підстав для припинення права користування надрами судами першої та апеляційної інстанції не надали оцінки запису в акті перевірки, що «…за адресом підприємства ТОВ «Нафтуся» в'їзна брама зачинена… до перевіряючих вийшов охоронець який повідомив, що підприємство не працює. На території підприємства не виявлено працівників, автотехніки, та жодних проявів здійснення виробничої діяльності…».

Зазначені обставини можуть слугувати самостійної підставою для анулювання дозволу.

Судом першої інстанції була беззаперечно прийнята до уваги довідка ТОВ «Нафтуся» від 14.08.2017 у якій зазначено, що за період з 2014 по 2016 роки на адресу відповідача не надходило будь-якої кореспонденції від Державної служби геології та надр України. Суд апеляційної інстанції зазначив, що відсутні жодні претензії з боку Позивача до відповідача щодо невиконання особливих умов до ТзОВ « Нафтуся» оскільки останні взагалі не пред'являлись.

З урахуванням терміну дії спеціального дозволу на користування надрами ТзОВ «Нафтуся» до 28 грудня 2027 року та відсутності претензій з боку позивача, суди прийшли до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача можливості користуватися надрами шляхом анулювання спеціального дозволу.

При цьому, в порушення вимог частини третьої статті 242 КАС України, судами не надана оцінка діям відповідача за результатами отримання разом із листом від 24.11.2015 № 362-14/02 акта перевірки та припису від 24.11.2015 № 360-14/02.

Судом першої та апеляційної інстанції не надана оцінка обставинам порушення Відповідачем умов користування надрами в частині недопущення посадових осіб Позивача до перевірки, що в свою чергу може бути самостійною підставою для анулювання дозволу.

В контексті вимог статті 342 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об'єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з'ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Отже, для правильного вирішення справи в частині позовних вимог суду необхідно з'ясувати чи отримував відповідач припис та чи фактично здійснює останній діяльність зазначену у спеціальному дозволі від 28.12.2007, з'ясувати причини не допуску фахівців органу контролю до перевірки.

Для повного, об'єктивного та всебічного з'ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.06.2017, в якості підстав для скасування постанови Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 було зазначено, що відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що оскільки факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами не доведений, як наслідок відсутні підстави для припинення права у судовому порядку, що у свою чергу може бути вирішено Державною службою геології та надр України, орган якій надав надра у користування.

Судами попередніх інстанцій не надано оцінку фактичним обставинам неналежного користування ТОВ «Нафтуся» надрами та не досліджено обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги Держгеонагляд.

Зазначені висновки та мотиви прийняття рішення Вищим адміністративним судом України від 22.06.2017 не були враховані при прийнятті оспорюваних у даній справі рішень. Верховний Суд наголошую, що згідно із частиною 5 КАС України (в редакції станом на 31.08.2017), висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції при розгляді справи. Тотожна за змістом норма закріплена в частині п'ятій статті 353 КАС України в редакції чинній на момент прийняття постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018.

Згідно частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, рішення судів попередніх інстанцій необхідно скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 341, 344, 349, 350, 353, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №813/2442/16 скасувати.

Справу №813/2442/16 направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

І. В. Желєзний

В. М. Шарапа

Повний текст постанови складений: 04.10.2019