Справа № 200/11622/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 жовтня 2019 р. Справа №200/11622/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , що подана в інтересах ОСОБА_2 , в адміністративній справі за її позовом в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в оформленні та видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, що затверджено постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, що затверджено постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у вказаній адміністративній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В доданих до позову документах, зокрема в заяві позивача до відповідача від 25 травня 2019 року, містилося посилання на певні докази, які не були додані до позову.

З огляду на наведене вказаною ухвалою витребувано у Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області: заяву про оформлення та видачу паспорта громадянина України ОСОБА_2 від 06 березня 2019 року; відповідь від 12 березня 2019 року № 58-3053 на вказану заяву. Також витребувано всі інші, наявні у відповідача докази, що стосуються предмету спору. Встановлено строк для подання витребуваних доказів - по 15 жовтня 2019 року.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала заяву, в якій посилаючись на не вирішення судом клопотання, яке надійшло разом з позовною заявою, просила ухвалити судове рішення щодо нього відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме витребувати у відповідача:

- завірену належним чином копію розпорядчого акту про утворення як юридичної особи публічного права, органу з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області»;

- завірену належним чином копію Положення про державний орган (юридичну особу публічного права) з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області»;

- завірену належним чином копію витягу про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі Міністерства юстиції України Положення про державний орган з назвою «Державна міграційна служба України Головне управління ДМС в Донецькій області».

Розглянувши вказане клопотання суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки в ньому йдеться про особу, якої не існує. Відповідачем же в даній справі є відповідний орган Державної міграційної служби України - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, який зареєстрований як юридична особа (, відомості відкриті) в особі його територіального структурного підрозділу - Слов`янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області; вказані особи є суб`єктами владних повноважень і в своїй діяльності повинні керуватися відповідними нормативно-правовими актами. Правомірність їх застосування щодо позивача є предметом розгляду в даній справі.

В поданій до суду заяві заявник, посилаючись на, те, що в ухвалі про відкриття провадження у справі не вказані мотиви, з яких суд дійшов висновку, і закону, яким суд керувався при вирішенні питання про витребування у відповідача доказів, просила винести вмотивоване судове рішення відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо витребування за ініціативою судді: заяви про оформлення та видачу паспорта громадянина України ОСОБА_2 (від 06 березня 2019 року); відповіді від 12 березня 2019 року № 58-3053 на вказану заяву.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 77, ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може збирати і витребувати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 вказаного Кодексу питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року зазначив, що «п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент».

Наведене також кореспондується з практикою Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З огляду на наведене вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Заявник в своїй заяві також просила розгляд справи проводити виключно в присутності позивача за викликом сторін в найкоротші строки.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому ч. 6 ст. 262 Кодексу встановлено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у визначених цією частиною випадках, а саме:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З аналогічних правовідносин, як у даній справі, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 вересня 2018 року в зразковій справі №806/3265/17 викладені правові висновки.

Отже, дана справа є справою незначної складності, і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Щодо строку розгляду справи, то вони встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, і мають бути дотримані судом без додаткового винесення ухвали з цього питання.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 243, ст. 248, ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотань, що містяться в заяві ОСОБА_1 , що подана в інтересах ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда