Справа № 580/2401/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року справа № 580/2401/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до селянського фермерського господарства "Стецівське" про застосування заходів реагування,

встановив:

Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі - управління, позивач) подало позов, в якому просить застосувати заходи реагування до селянського фермерського господарства "Стецівське" (далі - СФГ, відповідач) у вигляді заборони експлуатації будівель та споруд розташованих за адресою: 20246, Черкаська область, Звенигородський район, с. Стецівка, шляхом знеструмлення електоживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивачем проведена позапланова перевірка селянського фермерського господарства "Стецівське" з метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки за результатами якої встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 (зі змінами внесеними наказом МВС України від 31.07.2017 № 657 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1048/30916), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", Постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 19.08.2002 "Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю" в будівлях та спорудах господарства, які створюють пряму та/або опосередковану загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Враховуючи той факт, що порушення, зазначені в акті перевірки мають тривалий характер, щодня існує загроза життю та здоров'ю людей і особливо дітей, тому позивач звернувся до суду та просить застосувати відповідні заходи реагування до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27 серпня 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктом господарювання СФГ "Стецівське" вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки проведено з порушенням вимог законодавства, зважаючи на те, що керівник СФГ "Стецівське" у відповідності до вимог чинного законодавства не повідомлена належним чином про проведення позапланової перевірки.

Крім того, уповноваженим органом фактично позапланова перевірка не проводилась, керівнику підприємства або його уповноваженій особі не було вручено наказ та посвідчення про проведення перевірки, не було обстежено будівлі та споруди підприємства, не витребовувались будь-які документи щодо пожежної безпеки. В свою чергу, працівнику відповідача було вручено лише акт про проведення перевірки, із зазначенням про проведення такої у присутності керівника СФГ "Стецівське" ОСОБА_1, що не відповідає дійсності, оскільки керівником підприємства є ОСОБА_2 відповідно до довідки з ЄДРПОУ. Відповідач заперечує проти наявності всіх зазначених в акті порушень.

Відповідач звертає увагу на те, що ним частково усунені раніше виявлені контролюючим органом порушення і динаміка проведення заходів у цьому напрямку триває, про що свідчить відмітка здійснена позивачем про виконання припису від 27.07.2016 № 76 у частині виконання пунктів 9 та 11, що свідчить про добросовісність намірів СФГ "Стецівське" щодо проведення роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів, при цьому, виконання цих пунктів є багатоетапним та вимагає додаткового часу.

Звертаючись із даним позовом позивачем не враховано, чи можливе застосування інших заходів реагування окрім зупинення експлуатації (роботи) будівлі та приміщень СФГ "Стецівське", а якщо неможливо - то чому.

Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття заходів реагування у вигляді знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток).

Оскільки перелік порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, законодавством України не визначено, тому віднесення до зазначеної категорії є суб'єктивною оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати - чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Відповідач наголосив, що доводи викладені в повній заяві позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються викладеним доводами у відзиві на позовну заяву, а тому за таких обставин, зупинення експлуатації приміщень відповідача не є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення.

Відповідач зазначив, що з урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що уповноваженою особою перевірка виконання винесеного ним припису здійснена через три роки після його винесення, без фактичного обстеження приміщень підприємства, вбачається відсутність необхідності у примусовому порядку застосовувати до відповідача такі заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) як знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток), що спричинить повне зупинення експлуатації (роботи) будівлі та приміщень, що є крайнім заходом.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що на виконання наказу управління ДСНС України у Черкаській області від 12.06.2019 № 116, 27 червня 2019 року провідним інспектором Звенигородського РВ УДСНС України у Черкаській області лейтенантом служби цивільного захисту ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку СФГ "Стецівське" за адресою: 20246, Черкаська область, Звенигородський район, с. Стецівка, з метою перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Актом позапланової перевірки СФГ "Стецівське", щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 01.07.2019 № 109 (далі - Акт), встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (зі змінами внесеними наказом МВС України від 31.07.2017 № 657 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1048/30916), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - І1ІЇБУ), ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (далі - ДБН В.2.5-56:2014), Постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 19.08.2002 "Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю" (далі -Постанова КМУ № 1200) в будівлях та спорудах господарства, які створюють пряму та/або опосередковану загрозу життю та/або здоров'ю людей, а саме:

- складські приміщення не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією (п. 1.2 Розділ 5 ППБУ);

- не оброблені вогнезахисним розчином дерев'яні конструкції горищних приміщень будівель господарства (п. 2.5 Розділ З ППБУ);

- наявний блискавко захист на будівлях господарства не виконує захисних функцій (п. 1.21 Розділ 4 ППБУ);

- керівником та працівниками задіяними на роботах з підвищеною небезпекою е пройдено пожежно-технічний мінімум (п. 15; п. 16 Розділ 2 ППБУ);

- в господарстві відсутня загально об'єктова інструкція (наказ), що встановлює протипожежний режим (п. З Розділ 2 ППБУ);

- не проведено обов'язкове страхування членів ДПД відповідно Положення про добровільні пожежні дружини (п. 12 Розділ 2 ППБУ);

- для всіх будівель, приміщень виробничого та складського призначення не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки згідно вимог ОНТП 24-86, а також клас зони за НПАОП 40.1-1.32-01, відповідні позначення не нанесені на дверях, воротах та в межах зон (п. 2.9 Розділ 4 ППБУ);

- будівлі та приміщення не доукомплектовані вогнегасниками згідно норм належності (п. 3.6; 3.9 Розділ 5 ППБУ);

- окремі електричні розетки встановлені на горючій основі (п. 1.17 Розділ 4 ППБУ);

- на території, будівлях та приміщеннях кооперативу не поновлені знаки пожежної безпеки у відповідності до ДОТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки" (п. 8 Розділ 2 ППБУ);

- в складах зерна, в коморі на стінах відсутні лінії та написи, що обмежують граничну висоту зернового насипу (п.3.49 ДБН В.2.2-8-98);

- відсутня Інструкція щодо дій персоналу у разі загрози виникнення надзвичайної ситуації (ст. 130 Кодекс цивільного захисту України № 5403-VI);

- працюючий персонал не забезпечено на випадок військового часу засобами індивідуального захисту (ГП-9) (ПКМУ № 1200 від 19.08.2002; п. 4.3 Наказ МНС № 557);

- на господарстві відсутній куточок у сфері цивільного захисту (п. 4.5.5 Наказ МНС № 557);

- з працівниками господарства не проводяться інструктажі з питань пожежної та техногенної безпеки (п. 15; п. 20 Розділ 2 ППБУ ПКМУ № 444);

- відсутній договір на обов'язкове обслуговування з ДАРС (ст. 5 ЗУ «Про АРС» № 1281-XIV від 14.12.99, ПКМУ від 04.08.00 р. №1214).

Оскільки вищевказані порушення створюють пряму та/або опосередковану загрозу життю та здоров'ю людей, тому позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно частини 7 статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 16.01.2013 № 20/2013, здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України).

Відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України (у подальшому - Кодекс).

Згідно статті 67 Кодексу до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 68 Кодексу).

Стаття 70 Кодексу передбачає підстави для зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів передбачені ст. 70 Кодексу.

Так, згідно частини 1 статті 70 Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з наведеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, тощо.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об'єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до пункту 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Наявні у справі докази підтверджують, що відповідачем частково усунені раніше виявлені контролюючим органом порушення і динаміка проведення заходів у цьому напрямку триває, про що свідчить відмітка, здійснена позивачем про виконання припису від 27.07.2016 № 76 у частині виконання пунктів 9 та 11, що свідчить про добросовісність намірів СФГ "Стецівське" щодо проведення роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів, при цьому, виконання цих пунктів є багатоетапним та вимагає додаткового часу.

Порушення, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, Законом № 877-V не визначені, отже віднесення до зазначеної категорії є оцінкою суб'єкта владних повноважень, а тому, в кожному окремому випадку суб'єкт владних повноважень має визначати, чи створюють виявлені порушення дійсну реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Суд наголошує, що поняття "загрози життю та здоров'ю" є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб'єктів владних повноважень, суд не повинен обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судом шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.10.2018 у справі № 826/14758/17.

Зважаючи на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували, що перелічені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють саме реальну загрозу життю та здоров'ю людей, суд вважає, що підстави для вжиття зазначених у адміністративному позові заходів реагування відсутні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позовні вимоги управління не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач - управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка, 1, );

2) відповідач - селянське фермерське господарство "Стецівське" (20246,Черкаська область, Звенигородський район, с. Стецівка, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 04.10.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк