Справа № 420/1575/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1575/19

Категорія: 111030000

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі за позовною завою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ПрАТ "Українське дунайське пароплавство" звернулося до суду з позовом до ГУ ДФС в Одеській області Яцькової О.Г., в якому просило визнати недійсним, протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2018 року відповідно до якого застосовано суму штрафу у розмірі 362 690,25 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням процедури, а саме строків встановлених пунктом 86.8 статті 86 ПК України. Акт перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення містить неоднозначності у формулюванні встановлених порушень. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки та зауважує, що, проведеною перевіркою були перевірені періоди, які вже перевірялися з тих саме питань і ПрАТ сплатило нараховані штрафні санкції. Також позивач зазначив, що приписи статті 120-1 ПК України містять множинне трактування прав платників податків, а саме під штрафні санкції потрапляють лише податкові накладні, що надаються покупцям-платникам ПДВ, отже, на податкові накладні, складені на покупців-неплатників ПДВ, а також податкові накладні на умовний продаж (тобто ПН з усіма типами причин від 01 до 17, які не надаються отримувачу), що входять до переліку накладних, зазначених у акті перевірки, штрафні санкції застосовуватись не можуть.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ПрАТ "Українське дунайське пароплавство" подало апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної оцінки аргументації позовної заяви ПрАТ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що Головним державним ревізор - інспектором Ізмаїльського відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Русанжик Я. В. відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І та у порядку абзацу 2 пункту 76.3 статті 76 глави 8 розділу II ПК України проведено перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за січень 2017 року - вересень 2018 року ПрАТ "Українське Дунайське Пароплавство".

Перевіркою встановлено: затримання граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 ПК України, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

За результатами перевірки був складений акт від 19.11.2018 року № 39947/15-32-12- 06/01125821, на підставі якого ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за № від 17.12.2018 року, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних:

- на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2 768 001,30 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 276 800,48 грн.;

- від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 13 708,66 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 2 741,75 грн.;

- від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 344 грн. застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 103,35 грн.;

- від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 120 353,61 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 48 141,44 грн.;

та встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другім пункту 120-1 статті 120-1 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 69 806,44 грн.

Загальна сума штрафу становить 362 690,25 грн.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції визнав правомірним прийняте ГУ ДФС в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 17.12.2018 року № .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правове регулювання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено нормами статті 201 ПК України.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац 5 цього пункту).

Згідно з абзацом 14 пункту 201.10 статті 201 ПК реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у визначених цією нормою розмірах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що приписи статті 120-1 ПК України містять множинне трактування прав платників податків, а саме під штрафні санкції потрапляють лише податкові накладні, що надаються покупцям-платникам ПДВ, отже, на податкові накладні, складені на покупців-неплатників ПДВ, а також податкові накладні на умовний продаж (тобто ПН з усіма типами причин від 01 до 17, які не надаються отримувачу), що входять до переліку накладних, зазначених у акті перевірки, штрафні санкції застосовуватись не можуть.

Колегія суддів вважає, що у разі виникнення таких сумнівів, суди враховують текстуальне значення норми права (букву закону), з`ясовувати дійсну легітимну мету законодавця, яка встановлюється, зокрема, через аналіз пояснювальної записки до проекту закону та інформації про його обговорення під час прийняття в парламенті (стенограми пленарних засідань Верховної Ради України, виступ доповідача по цьому проекту під час його розгляду у першому читанні, висновків профільних комітетів та структурних підрозділів апарату парламенту, що здійснювали експертно-юридичний аналіз проекту закону тощо), а також дослідження генезису розвитку відповідних законодавчих змін, дійсної суті проблеми, що підлягає вирішенню на рівні прийняття закону.

Так, до 1 січня 2017 року штрафні санкції застосовувалися за порушення термінів реєстрації податкових накладних виключно тих, які підлягали наданню покупцям - платникам податку на додану вартість.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", яким були внесені зміни, зокрема, і до статті 120-1 ПК України. Ця норма зазнала змін, зокрема, щодо сфери своєї дії та з 1 січня 2017 року передбачає, що штрафи не застосовуються виключно щодо "податкової накладної, що не видається одержувачеві (покупцеві), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою".

Для з`ясування дійсної мети законодавця слід звернутися до Пояснювальної записки до проекту Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України", зміст якої свідчить, що метою зазначеного законопроекту є покращення інвестиційного клімату в Україні за рахунок спрощення податкової системи та адміністрування податків, що матиме позитивний вплив на економічне зростання, залучення інвестицій та створення нових робочих місць. Законопроектом пропонується внести ряд змін до Податкового кодексу України, якими передбачається в частині податку на додану вартість, зокрема, збільшення терміну реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування до таких податкових накладних в ЄРПН (з 180 до 365 календарних днів) із одночасним встановленням штрафу щодо відсутності такої реєстрації у розмірі 50% від суми ПДВ, а також встановлення штрафу при порушенні термінів реєстрації всіх податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, в тому числі, складених на адресу неплатникам податку (за виключенням певних операцій).

При цьому, як слідує з порівняльної таблиці до проекту Закону, в першій редакції змін до статті 120-1 ПК України виключення стосувалися лише операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики на своєму засіданні 5 грудня 2016 року (протокол№55) розглянув проект Закону та вніс пропозиції, зокрема, щодо змін до статті 120-1, запропонувавши в абзаці десятому слова "складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які оподатковуються за нульовою ставкою)" замінити словами "складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування, які оподатковуються за нульовою ставкою)".

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок контролюючого органу відповідає нормам чинного законодавства, оскільки статтею 120-1.1 статті 120 ПК України винятки із загальних правил сформульовано чітко та виходячи з синтаксичного аналізу побудови норми права та дійсної мети законодавця, можна зробити висновок, що внесені Законом № 1797-VIII зміни запровадили виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, і такі виключення стосуються реєстрації двох видів податкових накладних: 1) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 2) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто для застосування виключень і звільнення від відповідальності обов`язковою умовою є звільнення операції від оподаткування або її оподаткування за нульовою ставкою.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стаття 120-1 ПК України відсилає до статті 201 ПК України виключно в частині визначення граничних строків, порушення яких тягне за собою відповідальність, а не визначення видів податкових накладних, порушення строків реєстрації яких не тягнуть за собою відповідальність

Пункт 201.10 статті 201 ПК України, на який посилається апелянт, розрізняє податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, як різні категорії податкових накладних, які повинні бути зареєстрованими в ЄРПН, проте не зумовлює застосування інших норм ПК України без урахування мети їх запровадження.

Отже, доводи апеляційної скарги, що пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України повинен застосовуватися з урахуванням пункту 201.10 статті 201 ПК і, як наслідок, звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації стосуються трьох видів (категорій) податкових накладних, є безпідставними.

Аналогічне тлумачення норми пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в частині умов звільнення від відповідальності викладено в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2018 року (справа №816/1488/17).

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури складання оспорюваного повідомлення-рішення, а саме несвоєчасне його прийняття з урахуванням залишення контролюючим органом без розгляду заперечень на акт перевірки, на думку колегії суддів не є підставою для скасування такого податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апеляційної скарги на безпідставне залишення контролюючим органом заперечень позивача на акт перевірки, оскільки таке рішення ГУ ДФС платником податків не оскаржувалося не є предметом розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги про повторне притягнення ПрАТ до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки є безпідставними, оскільки предметом перевірок за якими складено акти №11466/15-32-12-06/1125821 від 21.05.2018 року, №21394/15-32-12-06/1125821 від 02.08.2018 року та №39947/15-32-12-06/01125821 від 19.11.2018 року, є різні податкові накладні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийнятого ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 17.12.2018 року № .

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське дунайське пароплавство" залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 03 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова