Справа № 826/16465/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

03 жовтня 2019 року № 826/16465/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

04.10.2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ), в якій висловив прохання:

- визнати відмову щодо неврахування до призначеної пенсії з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, у тому числі надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №1294) та одноразових доплат, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, винагороди за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, індексації за період з 01.03.2011 по 31.03.2013, за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до розрахунку пенсії, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, - протиправною;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок призначеної пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії згідно Постанови №1294 та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, винагороди за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, індексації) за період з 01.03.2011 по 31.03.2013 з урахуванням Довідок №305/208 від 02.03.2018 та №171/1/3049 від 14.03.2018, виданих Фінансовим управлінням Генерального штабу Збройних Сил України та Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, і виплатити різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначено про порушення права на соціальний захист протиправним не проведенням перерахунку його пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На час розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, проте надіслав копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу та був звільнений у запас наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 11.03.2013 №64 та був виключений зі списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.04.2013 №62.

У квітні 2013 позивачу ГУ ПФУ призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 71% грошового забезпечення, в яке увійшло: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами 20%; надбавка за особливо важливі завдання, премія - 90%).

При призначенні пенсії позивачу ГУ ПФУ не врахувало грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

04.06.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, в тому числі допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, а також з урахуванням надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань.

Листом від 20.06.2018 №24198/04 ГУ ПФУ повідомило позивача, зокрема, про те що не має підстав для включення у розрахунок пенсії вказаних виплат, а пенсія розрахована відповідно до норм чинного законодавства, оскільки відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) не всі додаткові види грошового забезпечення враховуються при обчисленні пенсії, а лише ті, які носять щомісячний (постійний) характер та ті, які перераховані в цих положеннях, а саме надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі, тобто перелік додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні та перерахунку пенсії є вичерпним.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови №393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Грошова компенсація за невикористані дні відпустки по своїй суті є одноразовою виплатою, однак за своєю правовою природою не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний із фактом звільнення.

Отже, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, з якої обчислюється пенсія.

Таким чином, враховуючи, що отримувані позивачем під час проходження військової служби грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога за невикористану частину відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні (згідно довідки від 02.03.2018 мали разовий характер) не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, то у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, вказаних виплат.

Також не мала постійного характеру виплата винагороди за безперервну службу, оскільки згідно додатку 25 до Постанови №1294 додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів винагорода за тривалість безперервної військової служби виплачується одноразово військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) залежно від тривалості безперервної календарної військової служби: за 15, 20, 25, 30, 35 років безперервної служби.

Таким чином, відповідачем правомірно не включено до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, оскільки вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Вищевикладене свідчить про те, що у відповідача були відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії із включенням до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, в тому числі допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премії згідно Дисциплінарного статуту, грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 (провадження №11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 (№21-70а15).

Щодо позовних вимог в частині надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, надбавки за виконання особливо важливих завдань, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на те, що судом встановлено, що ГУ ПФУ при призначенні пенсії позивачу врахував вказані види додаткового грошового забезпечення, отже не має порушень з боку відповідача і в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли ГУ ПФУ належним чином наведені позивачем посилання спростовано, суд доходить висновку про відсутність необхідності захисту прав позивача в судовому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення відповідачем витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368).

Суддя О.М. Чудак