Справа № 820/609/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03 жовтня 2019 р.Справа № 820/609/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 по справі 820/609/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2019 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

За результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної фіскальної служби України від 25 січня 2018 року № 4, яким донараховано податкове (грошове) зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 6 500 000,00 грн., з яких: 5 200 000 грн - за основним платежем та 1 300 000 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

До Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 13 983, 40 гривень; судові витрати в розмірі 20020 гривень за отримання висновку експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.02.2019 № 10049/4121; 97 500 гривень витрат понесених гр. ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції згідно Договору про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019; 12012 гривень за отримання висновку експертного економічного дослідження ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 23.01.2018 № 658; 46000 гривень витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на стадії адміністративного узгодження грошових зобов`язань згідно Договору про надання правової допомоги № 2-2/5-2018 від 10.01.2018; 91000 гривень витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції згідно Договору про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019; стягнення судового збору, сплаченого за подання позову в суді першої інстанції.

Відповідачем - Державною фіскальною службою України, подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з посиланням на необгрунтованість та неспівмірність заявлених до відшкодування судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу та за отримання висновку експертизи від 23.01.2018 № 658.

Відповідно до частини 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню.

За змістом частин першої та другої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 13983 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн 40 коп, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами (а.с. 220, 224).

Враховуючи вищевказане та те, що судом апеляційної інстанції розподіл судових витрат не проводився, а справа фактично вирішена на користь позивача, колегія суддів дійшла висновку, що вимога про стягнення з відповідача судових витрат в частині судового збору в загальному розмірі 13983 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн 40 коп за подання позивачем апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення судового збору, сплаченого за подання позову в суді першої інстанції, то колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду, у зв`язку з цим така вимога задоволенню не підлягає.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням експертів, зокрема з отримання висновку експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.02.2019 № 10049/4121 та отримання висновку експертного економічного дослідження ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 23.01.2018 № 658, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 4-8 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на матеріали справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі призначено проведення судової економічної експертизи. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Згідно рахунку № 1010 від 05.05.2019 вартість проведення експертизи складає 20020 грн (а.с. 150).

За отримання висновку експерта за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 28.02.2019 № 10049/4121 позивачем проведено оплату в сумі 20020 грн, про що зазначено у самому висновку (а.с. 216).

Враховуючи те, що позов задоволено, керуючись правилами розподілу судових витрат, визначених ст. 139 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що вимога про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з проведенням комісійної судової економічної експертизи від 28.02.2019 № 10049/4121 в розмірі 20020 (двадцять тисяч двадцять) грн 00 коп підлягає відшкодуванню за рахунок суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Водночас заявлені вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з отриманням висновку експертного економічного дослідження ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 23.01.2018 № 658, відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з ч. 7 ст. 101 КАС України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що учасник справи має право надати на суду висновок експерта, складений на його замовлення. У випадку відповідності вказаного висновку вимогам ст. 101 КАС України та в подальшому вирішення позову на користь тієї сторони, яка надавала такий висновок експерта, кошти сплачені за отримання висновку підлягають відшкодуванню стороною, не на користь якої вирішено справу.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем надано до суду висновок експертного економічного дослідження ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 23.01.2018 № 658, який був проведений на його замовлення (а.с. 41-53). Колегія суддів уважає, що цей висновок не відповідає вимогам ст. 101 КАС України, позаяк у цьому висновку відсутні відомості про попередження (обізнаність) експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Отже, відсутність у висновку експерта відомостей про попередження (обізнаність) експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок нивелює доказу значимість вказаного висновку, а тому в цьому випадку витрати на підготовку експертного висновку на замовлення позивача не можуть бути відшкодовані.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 97 500 гривень (в суді першої інстанції) згідно Договору про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019; 46000 гривень (на стадії адміністративного узгодження грошових зобов`язань) згідно Договору про надання правової допомоги № 2-2/5-2018 від 10.01.2018; 91000 гривень (в суді апеляційної інстанції) згідно Договору про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019, колегія суддів зазначає таке.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі № 814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

На підтвердження витрат на правову допомогу, надану протягом розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019, копію квитанції на суму 97500 грн, акт приймання - передачі наданих послуг № 3 від 09.04.2019, акт приймання передачі наданих послуг із деталізованим описом та їх вартістю в розмірі 97500 (т. 2 а.с. 75, 77-80, т. 4 а.с. 34-36).

Відповідно до акта приймання передачі наданих послуг із деталізованим описом та їх вартістю виконавцем надано послуги з правової допомоги, які складаються з надання юридичних (правових) консультаційних послуг щодо представництва в органах Державної фіскальної служби в розмірі 3600 грн; послуг щодо податкового консультування в розмірі 1800 грн; податкового аналізу та вивчення судової практики в розмірі 21450 грн; представництва інтересів Замовника при оскарженні рішень органів Державної фіскальної служби України в розмірі 9600 грн; підготовку проекту Заяви про уточнення позовних вимог до адміністративного позову в розмірі 20100; підготовку проектів запитів до Хустського районного суду Закарпатської області в розмірі 4800 грн; збору, підготовки та подачі додаткових відомостей, документів та даних за клопотанням експерта ХНДІСЕ в розмірі 6400 грн; представництва інтересів Замовника в Харківському окружному адміністративному суді в розмірі 29750 грн.

Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів зазначає, що витрати за надання: юридичних (правових) консультаційних послуг щодо представництва в органах Державної фіскальної служби в розмірі 3600 грн; послуг щодо податкового консультування в розмірі 1800 грн; податкового аналізу та вивчення судової практики в розмірі 21450 грн; представництва інтересів Замовника при оскарженні рішень органів Державної фіскальної служби України в розмірі 9600 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не наведено достатнього обгрунтування необхідності надання таких послуг в межах розгляду цієї справи та такої значної вартості наданих послуг.

Щодо витрат на підготовку проектів запитів до Хустського районного суду Закарпатської області в розмірі 4800 грн; збору, підготовки та подачі додаткових відомостей, документів та даних за клопотанням експерта ХНДІСЕ в розмірі 6400 грн, то вказані витрати не є співмірними із виконаним адвокатом обсягом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг).

На підтвердження витрат на правову допомогу, надану протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 1/К-2019 від 29.01.2019, виписки з установи банку про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку адвокатського бюро "Юрія Кисельова" та зарахування грошової суми в розмірі 91000 грн як оплати за надані послуги, акт приймання - передачі наданих послуг № 5 від 13.08.2019 із деталізованим описом та їх вартістю в розмірі 91000 грн (т. 2 а.с. 77-80, т. 4 а.с. 27, 29-31).

Відповідно до акта приймання передачі наданих послуг із деталізованим описом та їх вартістю Виконавцем надано послуги з правової допомоги, які складаються з підготовки проекту апеляційної скарги, правового аналізу реального стану податкової та судової справи Замовника та існуючих індивідуальних обставин загальною вартістю 20300, пошуку судової практики та аналізу податкових консультацій загальною вартістю 21000 грн, підготовка до участі в судовому засіданні вартістю 12450 грн, надання юридичних консультаційних та представницьких послуг щодо судових процедур в сумі 10300 грн, представництво інтересів Замовника в суді апеляційної інстанції в сумі 26950 грн.

Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів зазначає, що витрати на вивчення та правовий аналіз судової практики в сумі 2400 грн та вивчення практики ДФС та її роз`яснень в сумі 3600 грн; витрати за пошук судової практики та аналізу податкових консультацій загальною вартістю 21000 грн; витрати за надання юридичних консультаційних та представницьких послуг щодо судових процедур в сумі 10300 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не наведено достатнього обгрунтування необхідності надання таких послуг в межах розгляду цієї справи та такої значної вартості наданих послуг.

Щодо витрат на підготовку до участі в судовому засіданні вартістю 12450 грн, то вказані витрати не є співмірними із виконаним адвокатом обсягом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Стосовно заявлених витрат понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на стадії адміністративного узгодження грошових зобов`язань згідно Договору про надання правової допомоги № 2-2/5-2018 від 10.01.2018 в сумі 46000 грн, то колегія суддів уважає, що такі витрати не підтверджені документально та позивачем не доведено, що ці витрати були необхідними та достатніми на стадії адміністративного узгодження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Отже , проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів уважає, що надані позивачем докази не свідчать про співмірність заявленого розміру витрат на правову допомогу до фактичних обставин справи, а тому розмір витрат на правничу допомогу необхідно зменшити до суми 911100 грн.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та на його користь підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13983 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн 40 коп, витрати, пов`язані з проведенням комісійної судової економічної експертизи від 28.02.2019 № 10049/4121 в розмірі 20020 (двадцять тисяч двадцять) грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 91100 (дев`яносто одна тисяча сто) грн 00 коп.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 252, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (; місцезнаходження: 04655, м. Київ, пл. Львівська, будинок 8) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13983 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн 40 коп, витрати, пов`язані з проведенням комісійної судової економічної експертизи від 28.02.2019 № 10049/4121 в розмірі 20020 (двадцять тисяч двадцять) грн 00 коп та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 91100 (дев`яносто одна тисяча сто) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Чалий І.С.
Судді(підпис) (підпис) Спаскін О.А. Жигилій С.П.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 08.10.2019.