Справа № 265/4194/19
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4194/19
Провадження № 2-а/265/107/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судового засідання Злидіної Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннярозглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

01 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області (надалі - Управління патрульної поліції) про визнання дій неправомірними. В обґрунтування позову, зокрема зазначив, що 20 червня 2019 року, відносно нього інспектором Управління патрульної поліції, прізвище, ім`я та по-батькові йому невідомі, була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №649129 за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. З вказаною постановою він не погодився, вважаючи її прийнятою з порушенням законності, оскільки з оскаржуваної постанови, яка була надана йому інспектором Управління патрульної поліції не можливо було встановити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; опис обставин, установлених під час розгляду справи, що суперечить ст.ст.7, 283 КУпАП.

Вказував, що порушення вимог законності під час притягнення його до адміністративної відповідальності є достатньою та самостійною підставою для скасування вищезазначеної постанови та закриття провадження по справі. Посилаючись, зокрема на ст.ст.7, 268, 283 КУпАП, ст.ст.77, 120, 286 КАС України, просив суд: скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №649129 від 20.06.2019 року, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Відповідач - Управління патрульної поліції подало до суду відзив на позов, в якому зокрема зазначило, що відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Під час несення служби на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (а саме смт.Мангуш по вул.Миру) 20.06.2019 року екіпажем "Чайка" за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС000587) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу NISSAN ROGUE з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год, при цьому - перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими.

Вказаний факт підтверджується долученим фото, на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

За результатами розгляду адміністративної справи в порядку передбаченому ст.ст.268, 287-289, 307-308 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення Постанови. Розглядаючи дану справу, співробітник Управління патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Отже вважали, що оскаржувана Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Крім того вказували, що використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками Управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. На ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-відеофіксація порушень перевищення встановленої швидкості руху», згідно відповіді №03-1907 від 09.10.2018 УКРАВТОДОР Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

Також зазначили, що Позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху. Враховуючи, що фактично позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що підтверджується доданими до справи доказами, вважали, що у суду не має підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова є обгрунтованою та законною.

Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідач - Управління патрульної поліції в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови НК №649129 від 20.06.2019 року, складеної інспектором поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області Оголюк Ю.А.В . М., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., оскільки останній, 20.06.2019 о 14 год. на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» (а саме смт.Мангуш по вул.Миру), керуючи транспортним засобом NISSAN ROGUE з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год, при цьому - перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п`ять) км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. А згідно з ч.4 ст.73 КАС України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Стаття 74 КАС України передбачає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина 1 ст.80 КАС України передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року, судом було задоволено клопотання Позивача та витребувано з Управління патрульної поліції оригінал оскаржуваної постанови, оскільки з тексту наданої Позивачу копії постанови неможливо однозначно встановити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, а також опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Станом на 04.10.2019 року ухвала суду зі сторони Управління патрульної поліції не виконана, оригінал оскаржуваної постанови суду не надано.

Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Стаття 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» (надалі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом досліджено наданий Відповідачем відеозапис від 20.06.2019 року №_В9000_0620_140407 з якого вбачається, що транспортний засіб NISSAN ROGUE з номерним знаком НОМЕР_1 , рухається зі швидкістю 75 (сімдесят п`ять) км/год.

В той же час, відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Але як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить ідентифікуючу інформацію про технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення.

Таким чином, суд робить висновок, що в порушення ч.3 ст.283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Суд вважає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 20.06.2019 року серії НК №649129 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий Відповідачем відеофайл №_В9000_0620_140407 від 04.09.2019 року не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Вказаний висновок суду також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеному у постанові від 24.01.2019 по справі №428/2769/17.

Крім того, відповідно до п.10 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, заповнення в письмовій формі постанов про притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

В той же час, надана Позивачу копія оскаржуваної постанови заповнена нерозбірливим почерком, у тому числі без використання друкованих літер, що думку суду свідчить про юридичну невизначеність та обмеження Позивача у праві на захист.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вивчивши у сукупності докази, які були досліджені у судовому засіданні, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122 ч.1, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 73, 77, 90, 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

2. Постанову про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №649129 від 20.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень - скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

3. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст цього рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Суддя А.М. Вайновський