Справа № 520/8961/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
08 жовтня 2019 р. № 520/8961/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у надсиланні на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України неповного пакету документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не оформленні повного пакету документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу №530) та повний перелік документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та з дотриманням вимог Положення затвердженого Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 -денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповіді на адвокатський запит стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не були направлені документи ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України у повному обсязі, а саме не направлено документ про обставини поранення позивача. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що його права є порушеними, а тому просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.09.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачам, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що 31.05.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

23.07.2018 року позивачу надано відповідь з відмовою у складанні висновку про можливість виплати допомоги та направленні її до Міністерства оборони України через відсутність документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивач вважаю дану відмову незаконною оскаржив її до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 520/201/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема, зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат передати до Міністерства оборони України матеріали звернення ОСОБА_1 від 31.05.2018 р. з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" разом з власним висновком Харківського обласного військового комісаріату.

Відповідач зазначив, що у повному обсязі виконав рішення суду, що набрало законної сили, а саме направив висновок до Міністерства оборони України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАСУ справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.05.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

23.07.2018 року позивачу надано відповідь з відмовою у складенні висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги та направленні його до Міністерства оборони України через відсутність документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те. Що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вважаючи відмову незаконною, позивач оскаржив її до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано оформлену листом від 23.07.2018 р. №2175ВСЗ відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у передачі до Міністерства оборони України матеріалів звернення ОСОБА_1 від 31.05.2018 р. з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" разом з власним висновком Харківського обласного військового комісаріату.

Зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат передати до Міністерства оборони України матеріали звернення ОСОБА_1 від 31.05.2018 р. з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" разом з власним висновком Харківського обласного військового комісаріату.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 залишено без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 року набрала законної сили 29.05.2019 року.

У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 відповідачем надано відповідь від 08.08.2019 року, у якій зазначено, що Харківським обласним військовим комісаріатом на розгляд комісії Міністерства оборони України направлений висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 відповідно до заяви та копій залучених до неї документів.

Додатково зазначено, що про відсутність документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження та необхідність його надання позивача було повідомлено.

Крім того, з листа відповідача вбачається, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 щодо надання допомоги в оформленні документів стосовно виплати одноразової грошової допомоги не звертався.

Позивач не погоджуючись з позицією відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (надалі - Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У частині 2 статті 16 цього Закону визначенні у яких випадках та якій категорії військовослужбовців призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до частини 2 статті 16-2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб.

У відповідності до частин 8, 9 статті 16-3 вказаного Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з нормами Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (надалі - Порядок №975 - в редакції, що діяла на момент звернення позивача з приводу виплати допомоги), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Так, у підпункті 1 пункту 6 Порядку №975 зазначено розміри одноразової грошової допомоги, яка призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Пунктом 11 Порядку №975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

При цьому, у відповідності до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено матеріалами даної адміністративної справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 у справі № 520/201/19, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема, зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат передати до Міністерства оборони України матеріали звернення ОСОБА_1 від 31.05.2018 р. з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" разом з власним висновком Харківського обласного військового комісаріату.

На виконання вказаного вище рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено висновок з доданими до нього документами, наданими ОСОБА_1 та направлено згідно вимог законодавства до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для подальшого розгляду та прийняття рішення стосовно виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

В той же час, суд зазначає, що позивач у позові зазначив та як вбачається з наданого у відповідь на адвокатський запит листа Харківського обласного військового комісаріату від 08.08.2019 року, що серед документів наданих до Міністерства оборони України відсутній документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, про відсутність якого повідомлено особу.

Позивач, поміж іншого, у позовній заяві зазначав, що відповідач не вчиняв жодних дій для отримання необхідного документу в порушення Положення № 530, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 та Положення № 389, затвердженого Постановою КМУ від 03.06.2013 року.

З приводу зазначеного суд зазначає наступне.

Пунктом 4.8. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, крім іншого передбачено, що 4.8. Висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Якщо документи, необхідні для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, відсутні, уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, надають заявникам допомогу в їх розшуку.

Положенням про військові комісаріати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 389 передбачено, що ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних, у тому числі резервістів, а також облік громадян, які брали участь у бойових діях, та осіб, які стали інвалідами під час проходження військової служби; районні , об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, крім функцій, зазначених у пункті 9 Положення готують документи, необхідні для виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців Збройних Сил, а також військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори.

Отже, суд доходить висновку, що вищевказаними Положеннями передбачено, що комісаріати здійснюють підготовку та направлення документів для отримання одноразової грошової допомоги, крім цього надають допомогу для розшуку необхідної документації.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказів того, що позивач звертався до Харківського обласного військового комісаріату з заявою про надання допомоги в отриманні від певних осіб, підприємств, установ та /або організацій документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, про відсутність якого повідомлено особу або вчиняв інші дії, які б доводили факт того, що суб`єкт владних повноважень міг бути обізнаний про необхідність надання допомоги в отриманні необхідного позивачу документу.

З огляду на викладене вище суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідачем порушено норми законодавства в частині ненадання допомоги позивачу в отриманні документу необхідного для отримання одноразової грошової допомоги.

Тобто, судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Харківським обласним військовим комісаріатом в повному обсязі виконано приписи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 року, яке набрало законної сили у адміністративній справі № 520/201/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме направлено висновок з необхідними до нього документами, пакет яким було надано відповідачу позивачем.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судових витрат, а також враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації судових витрат.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.