Справа № 520/7281/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

02 жовтня 2019 року № 520/7281/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомМіністерства оборони України
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
провизнання протиправною та скасування вимоги
встановив:
Міністерство оборони України звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило визнати вимогу державного виконавця від 09 липня 2019 року №20.1/57918375/17 незаконною та скасувати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа №820/4301/18, рішенням якого від 26 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .

На виконання рішення суду видано виконавчий лист від 30 жовтня 2018 року, на підставі якого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. відкрито виконавче провадження №57918375.

Міністерством оборони України подано заяви про закінчення виконавчого провадження від 16 квітня 2019 року та витяг з протоколу засідання комісії від 23 березня 2019 року №31, від 20 червня 2019 року та витяг з протоколу засідання комісії від 14 червня 2019 року №76.

Однак, 15 липня 2019 року до Міністерства оборони України надійшла вимога державного виконавця від 09 липня 2019 року №20.1/57918375/17 стосовно надання письмових пояснень головою комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року.

Позивач вважає вказану вимогу незаконною з тих підстав, що питання стосовно призначення і виплати одноразової грошової допомоги вирішується Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у відповідності з пунктом 13 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року. Тому зобов`язання оскаржуваною вимогою надати письмові пояснення саме головою Комісії є незаконним з огляду на те, що Комісія є колегіальним органом, рішення в якому приймаються на голосуванні простою більшістю голосів її членів. Такі рішення є індивідуальними актами Міністерства оборони України як органу державної влади.

При цьому, нехтуючи повідомленнями Міністерства оборони України про єдиний можливий, визначений законодавцем механізм виконання рішення державний виконавець у вимозі дійшов висновку про невиконання рішення суду.

За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із заявленим позовом до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року справу №520/7281/19 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 18 вересня 2019 року.

Вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача надати належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №57918375.

У судове засідання 18 вересня 2019 року прибув представник позивача. Представник відповідача не прибув, хоча завчасно повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження №57918375 не надав, в зв`язку з чим було відкладено розгляд справи на 02 жовтня 2019 року. Крім того, ухвалою суду від 18 вересня 2019 року витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження №57918375.

У судове засідання 02 жовтня 2019 року сторони не прибули, хоча завчасно повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Проте, 01 жовтня 2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №57918375.

В зв`язку з неявкою представників сторін суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Харківським окружним адміністративним судом 30 жовтня 2018 року виданий виконавчий лист по адміністративній справі №820/4301/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України на виконання рішення суду від 26 червня 2018 року, яким зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призначені на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1

27 листопада 2018 року стягувач ОСОБА_1 з метою примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із відповідною заявою, зареєстрованою останнім 05 грудня 2018 року.

За наслідками розгляду заяви стягувача від 27 листопада 2018 року та доданих до неї документів старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським Олександром Анатолійовичем на підставі виконавчого листа №820/4301/18, виданого 30 жовтня 2018 року Харківським окружним адміністративним судом, відкрито виконавче провадження ВП №5791837, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2018 року.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Матеріали справи містять Акт державного виконавця від 13 лютого 2019 року, яким встановлено, що станом на 13 лютого 2019 року боржником не повідомлено відділ про вжиті дії щодо виконання рішення суду. В зв`язку з чим державним виконавцем винесено постанову від 13 лютого 2019 року про накладення штрафу на боржника Міністерство оборони України.

За аналогічних обставин державним виконавцем складено акт від 24 квітня 2019 року та винесено 24 квітня 2019 року постанову про накладення на боржника штрафу.

Також матеріали виконавчого провадження містять заяву про закінчення виконавчого провадження за підписом заступника директора юридичного департаменту Міністерства оборони України від 16 квітня 2019 року, адресовану Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій заявник просив закінчити виконавче провадження №5791837, вказавши, що: «У Департаменті фінансів перебуває на виконанні постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена на підставі виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/4301/18 про зобов`язання Міноборони повторно розглянути заяву та документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 23.03.2018 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто подані документи ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (витяг з протоколу від 27.03.2018 №31 додається)…».

До згаданої заяви доданий Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 березня 2018 року №31.

Заявою юридичного департаменту Міністерства оборони України від 20 червня 2019 року повідомлено відповідача, що 14 червня 2019 року Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про скасування попереднього рішення та відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності. При цьому боржник просив у заяві від 20 червня 2019 року закінчити виконавче провадження №5791837. В якості додатку до заяви боржником доданий витяг з протоколу від 14 червня 2019 року 76.

Так, у пункті 19 Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 червня 2019 року №76, затвердженого Міністром оборони України 16 червня 2019 року, зазначено, що: «На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 за справою №820/4301/18 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2018: скасувати пункт 3 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.03.2018 №31; відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 06.05.1987 звільнено зі строкової військової служби та 26.05.2017 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА №682013 від 26.05.2017)». Далі вказані причини, з яких ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності.

Розглянувши заяви Міністерства оборони України та додані до них витяги з протоколів засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, державним виконавцем 09 липня 2019 року виставлено вимогу №20.1/57918375/17, адресовану Голові комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в якій державний виконавець вимагав голову вказаної комісії в п`ятиденний термін з моменту отримання вимоги надати письмові пояснення щодо невиконання рішення суду. Зокрема, державний виконавець у вимозі наголосив, що «…рішенням суду передбачено не розглянути заяву громадянина і прийняти будь-яке рішення, а чітко визначено «прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги»». Крім того, державний виконавець вказав, що оскільки «…підпорядкованою Вам комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при виконанні рішень судів приймаються рішення які суперечать прийнятому судом рішенню, державним виконавцем застосовуються заходи впливу визначені статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження»…».

Міністерство оборони України вважає вимогу державного виконавця від 09 липня 2019 року №20.1/57918375/17 незаконною з підстав, викладених у позовній заяві, а тому просить скасувати цю вимогу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно норм статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

При цьому, зокрема, у відповідності із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 18 частини третьої цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною четвертою вказаної статті встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що саме Закон України «Про виконавче провадження» наділяє державного виконавця правом вимагати від, зокрема, матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень. Тому твердження позивача, що вимога державного виконавця від 09 липня 2019 року №20.1/57918375/17 є незаконною, суд вважає безпідставним.

Що стосується обов`язку надати письмові пояснення державному виконавцю саме Головою комісії, то слід звернути увагу на таке.

Згідно з пунктом 2 Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року №564, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 листопада 2016 року за №1497/29627, Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290.

Склад Комісії за посадами визначається наказом Міністерства оборони України.

Комісія складається з голови, заступника голови, секретаря та членів Комісії із числа керівників (заступників керівників) структурних підрозділів кадрового, медичного, юридичного, фінансового, гуманітарного забезпечення, представника Генерального штабу Збройних Сил України (пункт 3 Положення).

З огляду знову ж таки на положення пункту 18 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» звернення державного виконавця з вимогою до Голови комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, як до посадової особи боржника, щодо надання пояснень, - не суперечить чинному законодавству.

Що стосується змісту вимоги, то суд також погоджується із державним виконавцем, що за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду передбачено не розглянути заяву громадянина і прийняти будь-яке рішення, а чітко визначено «прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму та надіслати вказане рішення Харківському обласному військовому комісаріату для видання наказу про виплату такої допомоги». Станом на час винесення оскаржуваної вимоги рішення суду не було виконано.

У відповідності з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем по справі не доведено обгрунтованість заявленого позову, в той час як відповідач виконав покладений на нього статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, а відтак відмовляє у їх задоволенні.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову витрати, які підлягають розподілу у відповідності зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 287, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 287, 296 297, з урахуванням перехідних положень, Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко