Справа № 640/18001/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

03 жовтня 2019 року м. Київ № 640/18001/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про забезпечення позову

Державного підприємства заводу «Арсенал»
доПечерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві
прозупинення дії постанови,
В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство завод «Арсенал» (далі також - позивач, заявник, ДП) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі також - відповідач) про скасування постанови Печерського районною відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.09.2019 року №23941184 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників державного підприємства завод «Арсенал», та на цільові бюджетні грошові кошти.

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Печерського районною відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 06.09.2019 року №23941184 про арешт коштів боржника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову Державному підприємству завод «Арсенал» відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Через канцелярію суду 01.10.2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову заподіє шкоди правам, свободам та інтересам підприємства, яка полягає в тому, що у випадку здійснення стягнення по виконавчому провадженню №54624076 ДП понесе додаткові непередбачувані витрати у розмірі 4 194 344,20 грн. - залишок суми звернення стягнення за постановою про арешт коштів боржника від 06.09.2019 ВП №23941184.

Очевидну протиправність в рішенні суб`єкта владних повноважень заявник, як боржник у виконавчому провадженні №23941184, вбачає у тому, що оскаржуваною постановою арештовано розрахункові рахунки ДП заводу «Арсенал»: р/р НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в - ПАТ АБ «УРГАЗБАНК», МФО: 320478; р/р НОМЕР_3 в філії «КЇВСІТІ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», МФО: 380775, в той час, як рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в ПАТ АБ «УРГАЗБАНК», МФО: 320478 використовуються для виплати заробітної плати та для надходження цільових бюджетних коштів, що підтверджується копією довідки ПАТ АБ «Укргазбанк» від 17.09.2019 року №5-60/41-18, яка міститься у матеріалах справи.

В результаті арешту коштів, що містяться на р/р НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО: 320478, бюджетні кошти, які буде списано внаслідок арешту, будуть спрямовані на виконання рішень судів щодо стягнення виплат по Пенсійному фонду України, що порушує, на думку позивача, принципи бюджетної системи України, визначені статтею 7 Бюджетного Кодексу України та норми пункту 24 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення грошових коштів ДП завод «Арсенал» на р/р НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк», МФО: 320478 по зведеному виконавчому провадженню (в процесі виконання якого винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2019 року ВП №23941184) до набрання судовим рішенням у справі №640/18001/19 законної сили.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Згідно частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зокрема, ЄСПЛ у своїй практиці (наприклад, справа Будров проти Росії, Immobiliare Saffy v.Italy ) зазначає, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система країн-учасниць Конвенції не передбачала б захисту права на виконання судового рішення. І саме інститут забезпечення позову захищає сторону, яка зазнала збитків та звернулась до суду, від невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

За жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Окрім цього, у процесі розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на господарську діяльність заявника чи можливість виконання рішення суду.

Необхідно акцентувати увагу на тому, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, з аналізу матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення в цьому спорі, у разі задоволення позовних вимог заявника, з огляду на наступне.

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2016 року у справі №826/5835/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Завод «Арсенал» (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, ) на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Києва заборгованість зі сплати різниці фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та Списком №2 у загальному розмірі 1 592 886, 94 грн. (один мільйон п`ятсот дев`яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят шість грн. 94 коп.).

18.05.2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №826/5835/14.

У межах зведеного виконавчого провадження №23941184 з метою примусового виконання виконавчого листа від 18.05.2017 року №826/5835/14 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук Аллою Сергіївною винесено постанову від 06.09.2019 року про арешт коштів боржника, а саме, накладено арешт на кошти Державного підприємства Завод «Арсенал», що містяться на рахунках, зокрема: р/р 3446, 9265 в - ПАТ АБ «УРГАЗБАНК», МФО: 320478; р/р НОМЕР_3 в філії «КЇВСІТІ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», МФО: 380775, в той час, як рахунки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 в ПАТ АБ «УРГАЗБАНК», МФО: 320478 використовуються для виплати заробітної плати та для надходження цільових бюджетних коштів.

Згідно з частиною першою, пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №1404) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до копії Довідки начальника відділення №60 АБ «Укргазбанк» поточні рахунки №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 використовуються для виплати податків та заробітної плати співробітників ДП Завод «Арсенал».

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону №1404 не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Судом враховано, що позивачем надано докази арешту оскаржуваною постановою саме рахунків позивача, які використовуються для сплати заробітної плати та податків, що свідчить про наявність ознак очевидної необхідності забезпечення позову.

Суд дійшов висновку, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, можливі ризики завдання матеріальної шкоди третім особам - працівникам ДП Завод «Арсенал», та нецільового використання коштів боржника, які містяться на арештованих виконавцем рахунках.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення грошових коштів ДП завод «Арсенал» на р/р НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк», МФО: 320478 по зведеному виконавчому провадженню (в процесі виконання якого винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2019 року ВП №23941184) до набрання судовим рішенням у справі №640/18001/19 законної сили та про відповідність заходу забезпечення, про який просить позивач, принципам інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

Таким чином, розглянувши подану позивачем до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява ДП Завод «Арсенал» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Державного підприємства Завод «Арсенал» про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Зупинити стягнення грошових коштів ДП завод «Арсенал» на р/р НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк», МФО: 320478 по зведеному виконавчому провадженню (в процесі виконання якого винесено постанову про арешт коштів боржника від 06.09.2019 року ВП №23941184) до набрання судовим рішенням у справі №640/18001/19 законної сили.

3. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню згідно з частиною першою статті 156 КАС України.

4. Ухвалу може бути пред`явлено до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", у строк до 04 жовтня 2022 року.

Стягувач: Державне підприємство Завод «Арсенал» (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8)

Боржник: Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б).

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна