Справа № 360/3806/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

04 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3806/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (далі відповідач, УСЗН Кремінської РДА), в якому позивач просить суд: визнати дії відповідача щодо відмови позивачу у призначені щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, за період з 25.07.2019 по теперішній час неправомірними; зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року № 505, за період з 25.07.2019 по теперішній час, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач та його сім`я проживали в м. Первомайськ Луганської області, однак у зв`язку з проведенням бойових дій сім`я була змушена виїхати до м. Кремінна Луганської області, де сталии на облік як внутрішньо переміщені особи в УСЗН Кремінської РДА з 13.11.2014.

У грудні 2014 року позивачем було надано довідку до акта огляду МСЕК, відповідно до якої позивач був особою з інвалідністю III групи, тому було зроблено перерахунок щомісячної адресної допомоги, її розмір становив 2400 грн.

Допомога в розмірі 2400 грн отримувалась по 31 березня 2016 року, а з 01 квітня 2016 року згідно довідки МСЕК позивача не визнано особою з інвалідністю. Відповідачем було проведено розрахунок зі зменшенням розміру допомоги, а з 01.09.2016 виплату припинено.

Станом на сьогоднішній день позивач отримує допомогу на дітей у розмірі 2000,00 грн.

Оскільки на момент первинного звернення за допомогою позивач не працював, допомогу було зменшено на 50 відсотків та відповідно припинено.

На думку відповідача, згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України права на продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, особисто позивач не має.

З 01.07.2017 позивач влаштувався на роботу до Комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги Кремінської районної ради» та після працевлаштування відповідна довідка була надана відповідачу у складі документів для отримання зазначеної допомоги на дитину.

Однак, не дивлячись на факт працевлаштування, що було підтверджено відповідною довідкою, відповідач не призначив позивачу щомісячну адресну допомогу.

Позивач вважає, що пункт 3 Порядку № 505 не передбачає абсолютну заборону на призначення щомісячної адресної допомоги тим особам, яким вона була припинена відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, а містить чітке і однозначне правило щодо не призначення допомоги саме на наступний строк, під яким слід розуміти один шестимісячний строк (оскільки тільки на такий строк допомога і призначається), що йде за тим, у якому виплату допомоги було припинено особі на підставі пункту 7 Порядку № 505.

Таким чином, оскільки пункт 3 Порядку № 505 на момент звернення позивача, а саме на 01.10.2016, вичерпав свою дію щодо нього, тому відповідачем неправомірно не нараховано ОСОБА_1 грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг з моменту подання зазначеної заяви.

Ухвалою суду від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.09.2019 від відповідача надійшов відзив на позов (арк. спр. 28-36), в обґрунтування якого останній послався на таке. Позивач є уповноваженим представником сім`ї, якому виплачується грошова допомога, призначена сім`ї позивача.

Відповідно до матеріалів особової справи позивача ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною - ОСОБА_2 , та двома дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщені особи перебувають на обліку в управлінні з 13 листопада 2014 року.

Того ж дня позивач вперше звернувся до органу соціального захисту населення із заявою про призначення грошової допомоги особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі вищевказаної заяви сім`ї було призначено щомісячну грошову допомогу з 13 листопада 2014 року по 12 січня 2015 року у розмірі 2400,00 грн. (з урахуванням обмеження максимального розміру допомоги на сім`ю), з 13 січня по 12 березня 2015 року у розмірі 1958,00 грн. (з урахуванням зменшення розміру допомоги працездатним непрацюючим членам сім`ї) та з 13 березня по 12 травня 2015 року у розмірі 1516,00 грн. (з урахуванням припинення виплати допомоги працездатним непрацюючим членам сім`ї).

У грудні 2015 року управлінням було зроблено перерахунок допомоги у зв`язку з тим, що громадянин ОСОБА_1 надав інформацію про те, що він є особою з інвалідністю III групи. Отже, з 01 грудня 2014 року по 12 січня 2015 року допомогу призначено у розмірі 2400,00 грн. (з урахуванням обмеження максимального розміру допомоги на сім`ю).

З 01 квітня 2016 року в ОСОБА_1 змінився статус з непрацездатної на працездатну непрацюючу особу у зв`язку з невизнанням його інвалідом Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи», тому в межах терміну призначення був зроблений перерахунок розміру допомоги.

17 травня 2016 року ОСОБА_1 в черговий раз звернувся до управління за подовженням допомоги на наступні шість місяців. Допомогу було призначено на період з 17 травня по 30 червня 2016 року у розмірі 2210,00 грн, з 01 липня по 31 серпня 2016 року - у розмірі 1989,00 грн щомісячно та з 01 вересня по 16 листопада 2016 року - у розмірі 1768,00 грн щомісячно. Заявник отримав у складі сім`ї допомогу з поступовим зменшенням та відповідним припиненням у зв`язку зі зміною статусу. З 01 вересня 2016 року виплата допомоги позивачу була повністю припинена.

17 листопада 2017 року позивач у черговий раз звернувся до управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. Управлінням було призначено допомогу у розмірі 1326,00 грн з 17 листопада 2017 року по 16 травня 2018 року щомісячно. До заяви, зокрема, була додана довідка про працевлаштування позивача з 01 червня 2017 року.

17 травня 2019 року позивач у черговий раз звернувся до управління за призначенням щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк. Органом соціального захисту населення було призначено щомісячну адресну допомогу у розмірі 2000,00 грн з 19 травня по 18 листопада 2019 року щомісячно. У червні 2019 року управлінням був зроблений перерахунок розміру допомоги з 01 липня по 31 серпня 2019 року у розмірі 1442,00 грн. щомісячно, з 01 вересня по 31 жовтня 2019 року - у розмірі 1221,00 грн щомісячно та з 01 листопада по 18 листопада 2019 року у розмірі 1000,00 грн.

Відповідач вважає, що жодним пунктом Порядку № 505 чітко не встановлено право працездатної непрацюючої особи, якій було зменшено чи припинено виплату допомоги відповідно до пункту 7 Порядку, на поновлення виплати у зв`язку з працевлаштуванням.

Натомість, пунктом 3 Порядку № 505 встановлено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Оскільки поняття «наступний строк» чітко не визначено у Порядку № 505, відповідач, застосовуючи аналогію закону, посилається на Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250, пункту 12 якого визначає, що у разі, коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідач вважає, що автором постанови цілеспрямовано у пункті 3 Порядку № 505 було використано саме вислів «наступний строк». При цьому одночасно у цьому ж пункті у редакції на час припинення допомоги позивачу у 2016 році визначено, що для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Для визначення поняття «наступний строк» обов`язково необхідно врахувати той факт, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 689 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» пункт 3 Порядку був викладений у редакції, яка виключила словосполучення «наступний строк» та пункт викладений у наступній редакції: «Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність». Виключення з цього правила отримали лише особи, які втратили працездатність. Тому відповідач вважає, що словосполучення «наступний строк» не можна розуміти як один шестимісячний строк.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (арк. спр. 249).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, просив розглядати справу без його участі (арк. спр. 247).

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи, що клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі учасники справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними у справі копіями паспорта громадянина України, картки платника податків (арк. спр. 7-12).

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи та перебуває на обліку в УСЗН Кремінської РДА відповідно до довідки від 10.10.2017 № 503 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, адреса реєстрації як ВПО АДРЕСА_2 (арк. спр. 13).

13.11.2014 позивач звернувся до УСЗН Кремінської РДА із заявою про призначення адресної допомоги для покриття витрат на проживання у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (арк. спр. 226-227).

Рішенням від 26.11.2014 позивачу та його дружині - ОСОБА_2 , призначено виплату адресної допомоги як працездатним непрацюючим особам, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати, а дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дітям до 18 років наступним чином: з 13.11.2014 по 12.01.2015 у розмірі 2400,00 грн на місяць, з 13.01.2015 по 12.03.2015 у розмірі 1958,00 грн на місяць, з 13.03.2015 по 12.05.2015 у розмірі 1516,00 грн на місяць (арк. спр. 222-223).

Рішенням від 16.01.2015 відповідачем зроблено перерахунок допомоги у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 надав інформацію про те, що він є особою з інвалідністю III групи (арк. спр. 220-221).

Рішенням від 13.02.2015 відповідачем зроблено перерахунок допомоги у зв`язку з тим, що дружиною позивача ОСОБА_2 було надано довідку про те, що вона працевлаштувалася (арк. спр. 217-219).

За заявами від 18.05.2015 та від 26.11.2015 про призначення виплати адресної допомоги, адресна допомога призначалась сім`ї позивача (арк. спр. 207-210, 198-201).

З 01.04.2016 в ОСОБА_1 змінився статус з непрацездатної на працездатну непрацюючу особу у зв`язку з невизнанням його інвалідом Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи», тому рішенням від 19.05.2016 відповідачем зроблено перерахунок розміру допомоги (арк. спр. 190-192).

За заявою від 17.05.2016 про призначення виплати адресної допомоги, адресну допомогу призначено з поступовим зменшенням та відповідним припиненням у зв`язку зі зміною статусу. З 01.09.2016 виплата допомоги позивачу була припинена (арк. спр. 141-144).

За заявою від 17.11.2016 про призначення виплати адресної допомоги, адресну допомогу призначено лише на дітей (арк. спр. 129-134).

Рішенням від 23.01.2017 відповідачем зроблено перерахунок розміру допомоги у зв`язку з досягненням дитиною - ОСОБА_3 , повноліття (арк. спр. 127-128).

26.02.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку допомоги у зв`язку з навчанням старшої доньки - ОСОБА_3 , у Лисичанському гірничому технікумі (арк. спр. 125-126), та рішенням від 28.02.2017 відповідачем зроблено перерахунок допомоги (арк. спр. 123-124).

01.06.2017 позивач працевлаштувався на посаду заступника головного лікаря до Комунального некомерційного підприємства «Центр медико-санітарної допомоги Кремінської районної ради», що підтверджується довідками з місця роботи від 16.06.2019 № 12 та від 19.07.2019 б/н, наявними в матеріалах справи (арк. спр. 16, 44).

За заявами від 17.05.2017, від 17.11.2017, від 17.05.2018, від 19.11.2018, 17.05.2019 про призначення виплати адресної допомоги, адресна допомога призначалась лише дітям позивача (арк. спр. 37-38, 40-41, 55-56, 58-59, 73-74, 87-88, 89-92, 111-112, 116-117).

25.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому адресної допомоги (арк. спр. 15), на яку відповідач листом від 30.07.2019 № 3007 надав відповідь, що оскільки позивач працевлаштувався лише з 01.06.2017, коли йому вже було призначено виплату допомоги, то права на продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, особисто ОСОБА_1 не має (арк. спр. 14-15).

Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами абзацу першого частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення (абзац перший частини першої статті 1 Закону № 1706-VII).

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частиною першою та другою статті 4 Закону № 1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо) (частина друга статті 5 Закону № 1706-VII).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає Порядок № 505.

Так, пунктом 2 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно пунктом 3 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. (абзац дев`ятий пункту 3 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (для військовослужбовців з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації), копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб), копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, письмова згода (у довільній формі) про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додається копія акта обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) (далі - акт технічного стану), складеного комісією, утвореною районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі утворення) ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, за формою згідно з додатком (абзац п`ятнадцятий пункту 5 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

До заяви, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім`ї (абзац шістнадцятий пункту 5 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Абзацом другим пункту 8 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Для отримання інформації про періоди реєстрації працездатних членів сім`ї, яким призначено грошову допомогу, у державній службі зайнятості, Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб державній службі зайнятості, яка протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію про періоди реєстрації цих осіб як безробітних чи осіб, які шукають роботу.

Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сім`ї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), Мінсоцполітики щомісяця до 25 числа подає в електронному вигляді перелік таких осіб Пенсійному фонду України, який протягом 10 календарних днів подає Мінсоцполітики інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

З вищенаведених норм Порядку № 505 слідує, що щомісячна адресна допомога призначається внутрішньо переміщеним особам на сім`ю для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою уповноваженого представника сім`ї з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, та може бути продовжена за заявою уповноваженого представника сім`ї на наступний шестимісячний строк.

Пунктом 6 Порядку № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї:

який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;

який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;

який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Також аналізуючи вище вказані норми Порядку № 505, суд дійшов висновку, що цим Порядком визначений вичерпний перелік підстав, з яких щомісячна адресна допомога не призначається або її виплата припиняється.

Так, позивач працевлаштувався з 01.06.2017 та працює по теперішній час, що підтверджено довідкою з місця роботи від 19.07.2019 б/н (арк. спр. 16).

Щодо посилань відповідача на те, що у відповідності до пункту 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність, суд зазначає таке.

У разі припинення виплати особі грошової допомоги на підставі пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, така допомога їй не призначається лише на наступний строк. При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони на призначення такої допомоги особі в подальшому.

З системного аналіз пункту 12 Порядку вбачається, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена, але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Порядок не містить заборони чи інших обмежень на право отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово -комунальних послуг за умови її отримання раніше.

Порядок не містить правових обмежень для повторного, через певний проміжок часу, звернення за допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 333/3750/17 (2-а/333/199/17), у постанові від 29.08.2018 у справі № 415/1691/17.

Враховуючи те, що позивач не втратив статусу внутрішньо переміщеної особи, звернувся до відповідача не за поновленням раніше призначеної, а за призначенням адресної допомоги, та зважаючи на вищенаведені висновки, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов`язання управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за його заявою від 25.07.2019 на період з 25.07.2019 по 24.01.2020.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 25.07.2019 по теперішній час, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати, суд вважає що така вимога у повній мірі охоплюється зобов`язанням відповідача призначити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за його заявою від 25.07.2019 на період з 25.07.2019 по 24.01.2020. Відповідно, додаткового зобов`язання не потребує.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 02.09.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню повністю, лише з коригуванням способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) до управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (місцезнаходження: Луганська область, м. Кремінна, вул. Побєди, буд. 1а, код за ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 25 липня 2019 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 за заявою від 25 липня 2019 року щомісячну адресну допомогу як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 25 липня 2019 року по 24 січня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун