Справа № 340/1947/19
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1947/19

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду К.М. Притула, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення - рішення № 8 від 30 травня 2019 року Форми «С», яким Приватному акціонерному товариству «Завод гідравлічних машин «ЦУКРОГІДРОМАШ» () нараховано штрафних (фінансових) санкцій в сумі - 20 411 грн. 75 коп.

- судові витрати покласти на відповідача - ГУ ДФС у Кіровоградській області ().

Ухвалою від 07 серпня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що оскаржуване податкове - повідомлення рішення винесено на підставі закону, який втратив чинність, без врахування форс - мажорних обставин, а також з помилковим визначенням адміністративно - господарський санкцій.

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовної заяви та просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ПрАТ «Цукррогідромаш» та ООО «УРАЛЕНЕРГОПРОМ» було укладено контракт № 017 від 28.02.2018 року на поставку товару (насос) в кількості, по ціні, в асортименті та умовах, вказаних у Специфікаціях. Оплата продукції відбувається в російських рублях шляхом перерахування грошових коштів на валютний рахунок Постачальника. Загальна вартість контракту складає 225 000,00 рос. руб. (а.с.18-21).

Відповідно до видаткової накладної № 120 встановлено, що на виконання умов контракту № 017 від 28.02.2018 року ПрАТ «Цукрогідромашш» 05.05.2018 року відвантажено на адресу нерезидента насос центробіжний, призначений для перекачування рідини на суму 182 700, 00 рос.руб. або 76 043,39 грн., згідно митної декларації на суму 182 700,00 рос.руб. (а.с.25).

Експорт товару відображено в бухгалтерському обліку по Дт 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» та Кт 701 «Дохід від реалізації».

Законодавчо встановлений термін надходження валютної виручки по даті експортної операції 05.05.2018 року настає 01.11.2018 року згідно Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року, діючого на момент здійснення операцій та граничного строку розрахунків (далі закон № 185/94-ВР).

На виконання умов контракту від 28.02.2018 року № 017 нерезидентом 04.06.2018 року перераховано на валютний рахунок ПрАТ «Цукргідромаш» № 4367 кошти в розмірі 164 000,00 рос.руб., що підтверджено банківською випискою ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 04.06.2018 року. Надходження валютної виручки відображено в бухгалтерському обліку по Дт рах 312 «Поточні розрахунки в іноземній валюті» та ККт 6812 «Розрахунки за авансами одержаних в іноземній валюті».

На підставі листа ООО «УРАЛЕНЕРГОПРОМ» від 03.07.2018 року № 25/06 кошти в сумі 164 000,00 рос.руб. або 68 512,64 грн. було повернуто 10.07.2018 року нерезиденту.

Станом на 06.05.2019 року оплата від нерезидента не надійшла. Станом на 06.05.2019 року по контракту № 017 від 28.02.2018 року, за даними бухгалтерського обліку, значиться дебіторська заборгованість в розмірі 182 700,00 рос.руб.

В зв'язку з неналежним виконанням контракту в частині оплати поставленого товару нерезидентом ПрАТ «Цукрогідромаш» 01.04.2019 року до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України направлено позовну заяву від 28.03.2019 року № 1 про стягнення боргу та неустойки по контракту поставки товару № 017 від 28.02.2018 року в розмірі 200 970,00 рос.руб, в тому числі 782 700,00 рос.руб. вартості товару та неустойки в сумі 18 270,00 грн.

Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово - промисловій палаті України від 03.04.2019 року розглянуто позовну заяву ПрАТ «Цукрогідромаш» від 28.03.2019 року № 1, надіслану 01.04.2019 року про стягнення з ООО «УРАЛЕНЕРГОПРОМ» заборгованості в сумі 200 970,00 рос.руб. та прийнято до провадження у Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово - промисловій палаті України за номером 59/2019.

Листом Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово - промисловій палаті України № 671/14-7 по справі 59/2019 повідомлено ПрАТ «Цукрогідромаш» про прийняття позовних матеріалів до провадження за № 59/2019 (а.с.37).

Станом на 06.05.2019 року триває підготовче засідання по справі.

З 25.04.2019 року по 06.05.2019 року Головне управління ДФС у Кіровоградській області провело документальну позапланову виїзну перевірку фінансово - господарської діяльності ПрАТ «Цукрогідромаш» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту №017 від 28.02.2018 року за період з 05.05.2018 року по 06.05.2019 року.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової перевірки від 13.05.2019 року №60/11-28-14-08/00380014 з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту №017 від 28.02.2018 року за період з 05.05.2018 по 06.05.2019 року (а.с.39-46).

Вказаним актом встановлено порушення вимог ст.1 ЗУ "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту №017 від 28.02.2018 року з урахуванням ст. 13ЗУ "Про валюту і валютні операції", в саме: при здійсненні розрахунків по контракту № 017 від 28.02.2018 року укладеному із ООО «УРАЛЕНЕРГОПРОМ», порушено законодавчо встановлений термін, чим порушено ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що діяв на момент здійснення операції з відвантаження товарів, повернення коштів та граничного терміну розрахунків.

На підставі вказаного акту винесено податкове повідомлення - рішення № 8 від 30 травня 2019 року Форми «С», яким Приватному акціонерному товариству «Завод гідравлічних машин «ЦУКРОГІДРОМАШ» () нараховано штрафних (фінансових) санкцій в сумі - 20 411 грн. 75 коп. (а.с.16).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду для оскарження даного рішення.

Щодо застосування ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року та ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII (далі закон №2473-VIII), суд зазначає наступне.

На одну із підстав оскарження рішення, позивач посилається на те, що Відповідач необґрунтовано посилається на порушення законодавчо встановлених термінів визначених ст. 1 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року, що діяв в момент здійснення операції з відвантаження товарів, повернення коштів та граничного строку розрахунків.

В акті перевірки, орган податкового контролю зазначає, що відповідно до п.5 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII, порушення резидентами строків розрахунку, встановленого згідно розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожен день прострочення в розмірі 0.3 % відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості непоставленого товару) (а.с.44).

На думку позивача, орган податкового контролю не міг нараховувати пеню та штрафні санкції з 06.01.2019 року по 07.02.2019 року керуючись положеннями ст.1 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII, оскільки вказаний закон вступив в дію лише 07.02.2019 року.

Суд не погоджуються з вказаними доводами виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного суду України 1-7/99 від 09 лютого 1999 року у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Враховуючи, що пряма вказівки в законі, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб відсутня, податковий орган мав право керуватися законодавством, що діяло до дня введення в дію нового закону.

Із аналізу редакцій ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року та ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 року №2473-VIII вбачається, що санкція за одне і теж саме правопорушення, підставою якого стало винесення оскаржуване рішення, є аналогічним за своїм змістом та передбачають ідентичну відповідальність.

Тобто, в даному випадку неможливо застосувати положення ст. 58 Конституції України, оскільки санкція статті не змінила свого змісту, а закон не містив прямої вказівки яка пом'якшуює або скасовує відповідальність юридичних осіб.

В даному випадку, порушено законодавчо встановлений термін, чим порушено ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що діяв на момент здійснення операції з відвантаження товарів, повернення коштів та граничного терміну розрахунків, а рішення виносилось на підставі діючого закону, що не є порушенням законодавства зі сторони відповідача.

Щодо врахування форс - мажорних обставин.

На думку позивача, органом податкового контролю під час винесення спірного податкового повідомлення - рішення не враховано наявність форс - мажорних обставин, які відповідно до п.6 ст. 6 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» слугують підставою для зупинення перебігу строків порушення розрахунків по зовнішньо економічному контракту. Так, наявність форс - мажорних обставин підтверджується Рішення РНБО від 01.03.2018 р. у зв'язку із агресією Російської Федерації до 4-х українських банків, які є дочірніми до російських банків (Сбербанк, Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, ВТБ Банк, БМ Банк), у вигляді запобігання виведенню капіталів за межі України на користь пов'язаних осіб. Специфічність цього виду санкцій полягає в тому, що поряд з кількома винятками він підлягає застосуванню до ширшого кола осіб, ніж інші подібні заходи, оскільки його дія фактично не обмежується переліками фізичних та юридичних осіб, затвердженими рішеннями РНБО України. Надалі Національний банк України шляхом внесення змін до Постанови №654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів» надав роз'яснення, який вид банківських операцій підпадає під дію вказаної санкції.

Тобто, на думку позивача, податковий орган повинен був застосувати положення ч.б ст. 6 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", оскільки були наявні обґрунтовані обов'язки щодо зупинення строків нарахування пені за недотримання строків розрахунків по контракту зовнішньо - економічної діяльності позивача у зв'язку із наявними форс - мажорними обставинами.

Суд не погоджується з даними доводами виходячи з наступного.

Відповідно до ст.14 ЗУ "Про торгово - промислові палати" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (частина сьома цієї статті).

Позивачем не надано сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору (частина сьома цієї статті), а тому доводи про застування податковими органами положень про форс - мажорні обставини, як підставу для зупинення перебігу строків, є необґрунтованими.

Відповідно до абзацу 2 статті 4 Закону № 185/94-ВР у разі прийняття до розгляду судом Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Згідно з абзацом 3 статті 4 Закону № 185/94-ВР у разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

Відповідно до абзацу 4 статті 4 Закону № 185/94-ВР, у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Відповідно до п.5 ст.13 закону № 2473-VІІІ, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 7 статті 13 Закону № 2473 визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Позивачем ніяким чином необґрунтовано період з 01.11.2018 року по 03.04.2019 року (з кінця перебігу строку виконання нерезидентом обов'язків по контракту по день звернення до Міжнародного комерційного арбітражу), коли позивач не звертався з позовом до Міжнародного комерційного арбітражу, тобто періоду нарахування штрафних санкцій, а отже відповідачем правильно розраховано суму заборгованості у визначений період часу.

Щодо оцінки виду адміністративно - господарський санкцій, як підставу для оскарження рішення.

На думку позивача, виходячи з диспозиції норм Податкового кодексу України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) і пеня є різним поняттям. Тобто, пеня за порушення у сфері ЗЕД не є штрафною санкцією. Пеня за порушення у сфері ЗЕД поширюється дія ч.1ст. 250 ГК України. Тобто застосування контролюючим органом до платника податків адміністративно - господарської санкції у вигляді пені за порушення строків валютних розрахунків у сфері ЗЕД по спливу 6 місяців з моменту виявлення такого порушення є протиправним.

Суд не погоджується за вказаними доводами виходячи з наступного.

Пунктом першим статті 250 Господарського кодексу України визначено, що адміністративно - господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Проте, пунктом другим статті 250 Господарського кодексу України передбачено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів. Таким чином, з набранням чинності Податкового кодексу України, положення частини першої статті 250 Господарського кодексу України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій, на нарахування штрафних санкцій (пені) за порушення валютного законодавства, в тому числі на нарахування пені за порушення резидентами термінів розрахунків в іноземній валюті у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не розповсюджуються

Позивач, формулюючи свою думку, посилався на практику Верховного суду України та Вищого адміністративного касаційного суду в період з 2010 по 2016 рік.

Однак, відповідно до постанови Верховного суду від 05.11.2018 року у справі 803/780/17 штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки є адміністративно-господарською санкцією, оскільки така правова позиція стосувалась порушення вчиненого до 01.01.2011, тобто до введення в дію частини другої ст. 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, доводи позивача в частині оцінки виду адміністративно - господарський санкцій, як підставу для оскарження рішення є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись ст.,ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» (, 25006, м. Кропивницький, вул. Архангельська, 94) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (код 39393501, 25006, м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна,55 ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула