Справа № 500/1907/19
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1907/19

07 жовтня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про зобов`язання сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8023,75 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 02.05.2019 позивач придбала квартиру на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При укладенні договору позивач сплатила збір на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8023,75 рн. Позивач придбавала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» сплатила такий збір безпідставно.

Ухвалою суду від 15.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог ст.ст.159-165 КАС відповідач подав 30.08.2019 відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Крім того, зазначено, що позивач добровільно сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна і об`єднане управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов`язання позивача сплатити такий збір. Крім того, зазначено, що для засування усіх обставин у справі позивач повинен представити довідку з бюро технічної інвентаризації. також повідомлено, що позивачка вже укладала договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні 30.09.2019 ухвалою суду допущено процесуальне правонаступництво, а саме замінено відповідача - Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду в Тернопільській області та оголошено перерву для надання позивачем документів до 07.10.2019.

Позивач в судове засідання 07.10.2019 не прибула подала клопотання про розгляд справи без її участі та заяву про долучення документів до матеріалів справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 07.10.2019 не прибула, подала клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи УДКСУ у місті Тернополі в судове засідання 07.10.2019 не прибув, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому зазначено, що при розгляді справи покладається на рішення суду та долучено довідку на підтвердження зарахування коштів до державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Суд встановив, що 02.05.2019 між ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С., та зареєстрований в реєстрі за №687 (аркуш справи 11-12). Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 802375,00 грн.

Перед укладенням зазначеного договору купівлі-продажу квартири позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 8023,75 грн відповідно до квитанції №ПН1290840 (аркуш справи 15).

Позивач 25.06.2019 звернулась до Тернопільського об`єднаного УПФУ в Тернопільської області із заявою, в якій просила повернути безпідставно сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 8023,75 грн.

За результатами розгляду даної заяви, 02.07.2019 Тернопільське об`єднане УПФУ в Тернопільської області надало відповідь заявнику за №9520/07 про те, що підстав для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 8023,75 грн немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (аркуш справи 8).

Не погоджуючись із відповіддю відповідача позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані у Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 171573903, сформованої 25.06.2019 є відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла на підставі договору купівлі-продажу від посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за №687 та квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка виникла на підставі договору купівлі-продажу від посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за №690 (аркуш справи 17-18).

Як встановлено судом, згідно з довідки Міського бюро технічної інвентаризації від 30.09.2019 №3012 повідомило, що станом на 29.12.2012 згідно обліку технічної інвентаризації в м.Тернополі ОСОБА_1 не має зареєстрованого права приватної власності на будинок (квартиру) в м.Тернополі.

Відповідно до довідки філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" №117.22-10/335 від 11.07.2019 видану ОСОБА_1 про те, що в списках за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня інформація про право на отримання житлового приватизаційного чеку. Житлові чеки не використовувалися (аркуш справи 16).

Відповідно до довідки №138 від 21.08.2019 видану ОСОБА_1 , підтверджується надходження 02.05.2019 "Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна" в сумі 8023,75 грн до державного бюджету.

Суд зазначає, що не погоджується із твердженням відповідача про те, що позивачка не є особою, яка придбавала житло вперше, оскільки вона є власником за договором купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виходячи з наступного.

Дійсно, як випливає із матеріалів справи, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 171573903, сформованої 25.06.2019 є відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 квартири 17 у місті Тернополі . Проте, суд зазначає, що позивач першу придбала квартиру за №16 , оскільки, дата та час державної реєстрації запису про право власності зазначено 02.05.2019, 14:52:28, а дата, час державної реєстрації запису про право власності на квартиру №17 - 02.05.2019, 15:07:03 .

Тому, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання житла вперше (квартири №16 ), чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто. Дані твердження базуються на нормах КАС України, а саме: ч.2 ст.77 КАС, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 02.05.2019 вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 8023,75 грн згідно квитанції на вказану суму.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, сплачено помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж, у зв`язку з чим кошти в сумі 8023,75 грн, сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. А тому, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №819/1730/17 (К/9901/404/17). В якій зазначено, що оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8023,75 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м.Тернополі Тернопільської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 8023 (вісім тисяч двадцять три) грн 75 (сімдесят п`ять) коп.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 (сорок) коп.

Реквізити сторін:

- позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області: 46001, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.