Справа № 569/10957/19
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10041/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року у справі № 569/10957/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Ковальовою І.М. в м. Рівному Рівненської області 19.08.2019 року, згідно з протоколом судового засідання о 08:55 год.), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - також відповідач), в якому просить скасувати постанову Рівненської митниці ДФС від 05 липня 2018 року у справі про порушення митних правил № 0391/20400/18, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 154627 гривень 11 копійок.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова Рівненської митниці ДФС від 05 липня 2018 року у справі про порушення митних правил №0391/20400/18 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Позивач надав апеляційному суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення.

Сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Їх неявка відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період з 15.12.2017 по 21.12.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС, також податковий орган) проведено документальну невиїзну перевірку Приватного підприємства «Оіл Груп» (далі - ПП) щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за імпортними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 08.02.2016 № 204050000/2016/002246 (далі - МД № 002246) та 26.04.2016 № 204050002/2016/003827 (далі - МД № 003827), за результатами якої складено акт від 05.01.2018 № 38/7/17-00-14-07-06/ (далі - також Акт).

Актом встановлено порушення позивачем:

- частини 4 та п`ятої статті 280, частини першої статті 281 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита за МД №№ 002246, 003827 відповідно на загальну суму 42951,97 грн;

- частини 4 та п`ятої статті 280, частини першої статті 281 МК України, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість (далі - ПДВ) за МД №№ 002246, 003827 на загальну суму 8590,39 грн.

Вказані порушення є наслідком виявлення під час перевірки наступних обставин.

Так, ПП за МД №№ 002246, 003827, що підлягали перевірці, ввозило на митну територію України мастильні матеріали Acmos 48-407, 43-2425 і 43-2434, призначені для напилення на пресформи, відправник/Експортер: «Componenta Moravia, s.r.o» Za Humny 3306/18b, 69701, Kyjov, Czech Republic, країна походження: Федеративна Республіка Німеччина, ЄС.

Для здійснення митного оформлення, позивачем були надані митному органу: контракти від 04.01.2016 № 472, від 29.05.2015 № S15/1278 (далі - Контракти №№ 472, S15/1278 відповідно) специфікації до договорів; рахунки на оплату - Invoice від 29.01.2016, 31.03.2016 №№ 120160001, 120160002 відповідно; пакувальні листи від 29.01.2016, 11.04.2016 №№ 160001, 160010 відповідно; міжнародні товарно-транспортні накладні - CMR від 05.02.2016, 19.04.2016 №№ 000244, 000268 відповідно; копії митних декларацій країни відправлення від 05.02.2016, 19.04.2016 №№ 16CZ3000024BMYSD9, 16CZ53000020UXKZQ6 відповідно; сертифікати якості EUR.1 від 05.02.2016 №№ 0335972, 0335129 відповідно (далі - Сертифікати EUR.1 №№ 0335972, 0335129); договір про перевезення від 02.02.2016 № 02/02/2016; рахунки-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги від 05.02.2016, 19.04.2016 №№ 26, 27 відповідно; договори про надання послуг митного брокера від 12.06.2015 № 28; інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару від 05.02.2016, 19.04.2016 № 2730; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 05.02.2016, 19.04.2016 № 2730; заяви позивача про митне оформлення товарів від 08.02.2016, 25.04.2016 №№ 720/17-44, 1958/17-44.

18.10.2017 податковим органом був направлений до Головного управління митниці Чеської Республіки (далі - ГУ Митниці ЧР) лист № 17719/5/99-99-19-04-02-16. Даним листом податковий орган просив вказаний компетентний орган підтвердити справжність Сертифікатів EUR.1 №№ 0335972 і 0335129, які були надані позивачем при розмитненні ввезених товарів на підставі МД №№ 002246, 003827.

Листом від 31.10.2017 ГУ Митниці ЧР надало відповідь на згадуваний вище запит податкового органу, згідно якого у них немає сумнівів щодо європейського походження товарів, ввезених на підставі сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 №№ 0335972, 0335129. Проте Польська митниця на їх запит щодо походження товарів, які ввозились на підставі Сертифікатів EUR.1 №№ 0335972 і 0335129, повідомила, що постачальник цих товарів не має декларації виробника, довгострокову декларацію зробив неправильно. Тому на підставі цих відомостей компетентний митний орган Чеської Республіки вказав, що всі товари згадані в Сертифікатах EUR.1 №№ 0335972 і 0335129 не можуть бути розглянуті, як виготовлені в Європі.

Наведене і стало причиною проведення перевірки.

ГУ ДФС надіслало Акт перевірки Рівненській митниці ДФС.

На підставі вищевказаного Акта заступником начальника Рівненської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком Віталієм Петровичем винесено постанову від 05 липня 2018 року № 0391/20400/18 у справі про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків суми митних платежів в розмірі 154627 гривень 11 копійок.

Не погодившись з даною постановою позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційним судом встановлено, що аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що підставою для винесення оскаржуваної постанови і головним доказом для притягнення позивача до відповідальності за передбачене ст. 485 МК України правопорушення слугував Акт перевірки від 05.01.2018 № 38/7/17-00-14-07-06/.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року у справі № 817/658/18 за позовом ПП до ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 року, встановлено підтвердження походження товару, зазначеного у сертифікатах з перевезення товару, з Європейського Союзу, визнані протиправними податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС про донарахування ПП мита на товари на суму 53689,97 та ПДВ на суму 10737,99 грн.

У зв`язку з непідтвердженням походження зазначеного вище товару з Європейського союзу, а також зазначеними донарахуваннями митних платежів та ПДВ, позивача у справі, що розглядається, спірною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про непідтвердження походження товару, зазначеного у сертифікатах з перевезення товару, з Європейського Союзу ґрунтуються виключно на припущеннях, яким дано оцінку в іншій адміністративній справі № 817/658/18, а також судом першої інстанції у справі, що розглядається.

Оскільки інші доводи апелянта, жодним чином не спростовують висновків суду в адміністративній справі № 817/658/18, які мають значення для вирішення справи, що розглядається, такі доводи підлягають відхиленню.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Таким чином, виходячи із змісту наведеного вище рішення ЄСПЛ, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен врахувати висновки судового рішення у іншій справі, які стосуються винесеного ним та оскарженого позивачем рішення.

Відповідач безпідставно і невмотивовано заперечує проти такого врахування.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно визнав протиправною та скасував постанову у справі про порушення митних правил від 05 липня 2018 року № 0391/20400/18.

Частинами 2-4 ст. 242 КАС України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

При подачі позову та апеляційної скарги сторони були звільнені від судового збору, інформація про понесені сторонами інші судові витрати у справі відсутня. Відтак, підстав для розподілу чи перерозподілу судових витрат, передбачені ст. 139, підпунктом «в» пункту 4 ст. 322 КАС України, немає.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2019 року у справі № 569/10957/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 03.10.2019