Справа № 420/5820/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5820/19
УХВАЛА

07 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмарин», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 10.04.2019 № 46404849, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І.О., на підставі якого скасовано запис про право власності на нерухоме майно № 28406013 та скасовано відкриття розділу № 227.

Підставою для звернення за судовим захистом до адміністративного суду позивач зазначив, що 18.09.2007 між ОСОБА_1 та ЖБК «Набережний квартал - Крижанівка 5» укладено Договір № 11 про купівлю-продаж майнових прав на машиномісце, відповідно до умов якого ЖБК «Набережний квартал - Крижанівка 5» зобов`язано організувати та передати ОСОБА_1 машиномісце для стоянки легкового транспорту за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - сплатити вартість майнових прав, які він виконав у повному обсязі.

26.04.2018 ЖБК «Набережний квартал - Крижанівка 5» видав на ім`я ОСОБА_1 довідку про внесення пайового внеску в повному обсязі в сумі 39000 грн відповідно до розрахунків до Договору № 11 та цього ж дня між Сторонами підписано акт приймання-передачі майнових прав та машиномісце № 11 та передано ОСОБА_1 технічний паспорт на вказане нерухоме майно.

16.10.2018 на підставі вищезазначених документів була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на машиномісце № 11 загальною площею 15 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відкрито новий розділ щодо об`єкта нерухомого майна за № 227 та внесено до цього розділу відповідний запис про право власності № 28406013.

В червні 2019 р. позивачу стало відомо про скасування вищезазначеного запису на підставі рішення від 10.04.2019 № 46404849, прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Махортовим І.О.

В свою чергу, оскаржуване рішення прийнято на підставі звернення 10.04.2019 представника ТОВ «Будмарин» із заявою про скасування, до якого додано лист Департаменту ДАБІ в Одеській області № 1015-05/1-10377 від 22.10.2018, який жодним чином не стосується позивача, так як між ним та ТОВ «Будмарин» відсутні будь-які цивільно-правові відносини, а тому останнє не мало права звертатися із заявами до державного реєстратора з приводу належного позивачу майна.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за адміністративним позовом слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Головне завдання адміністративної юстиції - утвердження верховенства права над адміністративним свавіллям, захист прав і законних інтересів громадян від неправомірних дій і рішень органів виконавчої влади і, врешті-решт, забезпечення законності у сфері публічного управління.

Публічно-правові відносини можна визначити як врегульовані правом суспільні відносини, що складаються в процесі здійснення державою, її органами та посадовими особами, іншими суб`єктами владних повноважень. Публічне право є певним чином функціонально-структурною підсистемою права, яка виражає державні, міждержавні і суспільні відносини. До предмета правового регулювання публічним правом належать такі об`єкти: побудова і функціонування держави та її інститутів; інститути громадянського суспільства; механізм і рівні самоврядування; засади правової системи, правотворчості і правозастосування; принципи, норми та інститути міждержавних відносин і міжнародних організацій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на те, що спір пов`язаний з захистом права власності позивача, набутого за цивільно-правовим договором, відтак визнання незаконним (протиправними) за встановлених судом обставин рішення державного реєстратора є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Заперечення в адміністративному позову ОСОБА_1 наявності будь-якого спору з ТОВ «Будмарин», оскільки останнє не може вважатися набувачем речових прав на його майно, так як договір купівлі-продажу майнових прав № 11 від 18.08.2017 вже реалізований, на сутність спірних правовідносин не впливає, оскільки оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором саме на підставі звернення ТОВ «Будмарин» та саме за його ініціативною.

З огляду на те, що спірні правовідносини пов`язані із втратою позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна, отриманого на умовах цивільно-правової угоди, та в результаті звернення до державного реєстратора іншого заінтересованої юридичної особи (ТОВ «Будмарін»), яке, з огляду на матеріали позову, оспорює речове право позивача, - цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки пов`язаний з реалізацією майнових інтересів, відтак визнання незаконним (протиправними) за встановлених судом обставин рішення державного реєстратора є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 26 січня 2016 року у справі № 2а-10699/11/2670 (21-3367а15), а також у постанові Великої палати Верховного суду від 18 квітня 2018 року по справі № 804/1001/16.

При цьому в постанові від 04.09.2018 року по справі № 823/2042/16 (№ в ЄДРСР 77969515) ВП ВС відступила від висновків, викладених у низці постанов, в т.ч. від 16.05.2018 по справі № 826/4460/17, від 04.04.2018 по справі № 817/567/17, на які посилається позивач у позові, зазначивши, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При зазначених вище обставинах, враховуючи, що спір виник з приводу виконання цивільно-правового договору та реєстрацією права, які виникли внаслідок його невиконання, - Одеський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі.

На підставі викладеного та керуючись п.2 ч.1 ст.170 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за його позовом до державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмарин», про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк