Справа № 280/1172/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 жовтня 2019 року

Київ

справа №280/1172/19

адміністративне провадження №К/9901/27294/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №280/1172/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, в якому просив: визнати протиправною відмову Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби у Запорізькій області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку, паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов`язати Токмацький районний відділ управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області оформити та видати ОСОБА_2 , 2002 року народження у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку, паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про дитину і про нас, її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрофаних відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Токмацький районний відділ управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та її законного представника - ОСОБА_1 від 29 січня 2019 року, та, за результатами розгляду, прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків суду.

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, неврахування висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у справі №806/3265/17 та порушення норм процесуального права. Заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Водночас у касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Пунктом 2 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема типові справи.

Предметом спору цій справі є порушення відповідачами права особи, яка досягла 16-річного віку отримати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, апеляційний суд дійшов висновку, що справа відповідає ознакам типової справи за результатами розгляду якої, Великою Палатою Верховного Суду ухвалено судове рішення від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

У постанові від 19 вересня 2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що її висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

За приписами частини 5 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 19 вересня 2018 року, прийнятої за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №806/3265/17, ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення.

Частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №806/3265/17, зазначив, що перелік документів, які подаються із заявою про видачу паспорта визначений Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302.

Враховуючи те, що при зверненні ОСОБА_2 та її законного представника - ОСОБА_1 із заявою про видачу паспорта, Токмацький районний відділ управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області, не перевіряв додані до неї документи на відповідність вимогам Положення, апеляційний суд дійшов висновку, що належний спосіб захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву.

Верховний Суд зазначає, що застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 вересня 2018 року в справі №806/3265/17 та, як наслідок, задоволення позову в частині зобов`язання Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області оформити та видати бланк паспорту на ім`я ОСОБА_2 та її законного представника - ОСОБА_1 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення, було б можливо у тому разі, коли би відповідний територіальний підрозділ Державної міграційної служби України відмовив у видачі паспорта, одночасно перевіривши надані заявником документи для його видачі.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції застосував належний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та її законного представника - ОСОБА_1 від 29 січня 2019 року, та, за результатами розгляду, прийняти відповідне рішення з урахуванням правових висновків суду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у справі №280/1172/19.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко