Справа № 472/1043/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 472/1043/18
Головуючий в 1 інстанції: Орленко Л.О.

рішення суду першої інстанції прийнято у

смт. Веселинове 21 травня 2019 року

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Запорожана Д.В, ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

19 вересня 2018 року ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі по тексту відповідач, Управлінням УДАБІ у Миколаївській області) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №37 головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 18 травня 2018 року.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що постановою № 37 Управління ДАБІ у Миколаївській області від 18 травня 2018 року на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог законодавства, а саме: особа, яка складала протокол не вказала час вчинення адміністративного правопорушення, не повністю викладено суть правопорушення, не зазначено особу правопорушника, як присутнього при складанні протоколу та не відібрано від нього пояснення.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 37 від 18 травня 2018 року.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Управлінням ДАБІ у Миколаївській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято без обєктивного зясування всіх обставин справи, у звязку з чим просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що за результатами перевірки відносно позивача було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.02.2018 року №16, в якому вимагалось усунути порушення шляхом оформлення дозвільних документів на самочинно збудований об`єкт будівництва "АЗС" в термін до 27.04.2018 року. З 07.05.2018 року по 08.05.2018 року проведено позапланову перевірку об`єкту АЗС, під час якої було встановлено, що вимоги припису шляхом оформлення дозвільних документів на самочинно збудований об`єкт «Будівництва АЗС» позивач не виконав, чим порушив вимоги абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. 08.05.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який був направлений на адресу позивача. Про дату і час розгляду справи, права та обов`язки позивача повідомлено в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідач вважає, що постанова № 37 від 18.05.2018 року відповідає вимогам законодавства, тому в задоволенні позовної заяви позивачки просив відмовити та задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2018 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області було розпочато позапланову перевірку на об`єкті «Будівництво АЗС» за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, смт. Веселинове, вул. Київська, 29-В. В результаті перевірки встановлено, зокрема, що позивач здійснює експлуатацію об`єкта, не введеного в експлуатацію, що є порушенням абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 та ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки відносно ОСОБА_3 було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.02.2018 року №16, в якому вимагалось усунути порушення шляхом оформлення дозвільних документів на самочинно збудований об`єкт будівництва "АЗС" в термін до 27.04.2018 року. З 07.05.2018 року по 08.05.2018 року проведено позапланову перевірку об`єкту АЗС, під час якої було встановлено, що вимоги припису шляхом оформлення дозвільних документів на самочинно збудований об`єкт «Будівництва АЗС» позивач не виконав, чим порушив вимоги абз. 3 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. 08.05.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який був направлений на адресу позивача. 18.05.2018 року головним інспектором будівельного нагляду була винесена постанова №37 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на позивача ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу 6800 грн. за ч.1ст.188-42 КУпАП, не були у повному обсязі досліджені обставини події, не надана належна оцінка доказам винності позивача, не було виконане всебічне, повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин, а за такого позовні вимоги про скасування постанови від 18.05.2018 року №37 є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до п. 1 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 533, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, серед іншого, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Частина 1 ст. 188-42 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 256 КУАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є;пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності,роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, як вбачається зі змісту постанови №37 від 18.05.2018 року позивач не був присутнім при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідності за ч. 1ст. 188-42 КУпАП. Також позивач був відсутній при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, а отже, був позбавлений права надати особисті пояснення. Склавши протокол про адміністративне правопорушення у відсутність позивача, останньому не було роз`яснено його права та обов`язки.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що акт перевірки не містить ніяких даних про те, чи виїжджав інспектор на місце вчинення адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, де було складено даний протокол.

Пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Згідно п. 13 Порядку, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Також суд апеляційної інстанції вважає за потрібне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення від 08.05.2018 року та акт перевірки від 08.05.2018 року містять розбіжності, в акті зазначено, що перевірка проводилась у присутності ОСОБА_3, також в протоколі зазначено, що він складався у присутності ОСОБА_3 , однак, даний протокол не підписаний ОСОБА_3 та не зазначено, що він відмовився від підписання даного протоколу, а в акті перевірки вказано, що ОСОБА_3 не був присутній при підписанні матеріалів перевірки, і що матеріали направлені поштою, проте відповідач не довів, що позивач відмовлявся підписувати акт перевірки та надати будь-які пояснення з приводу цієї перевірки. Також відповідачем не надано доказів того, що позивач відмовився бути присутнім при проведенні перевірки.

Отже з матеріалів справи вбачається, що на момент проведення перевірки 07.05.2018 р. - 08.05.2019 р., складання Акту та Протоколу за результатами проведеної перевірки та винесення Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №37 від 10.05.2018 р. позивач був відсутній.

З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що провівши позапланову перевірку з 07.05.2018 по 08.05.2018 року на об`єкті АЗС у відсутність позивача ОСОБА_3 та його представника, інспектор будівельного нагляду порушив права позивача, що перераховані в п. 13 Порядку. Крім того, направивши акт перевірки та припис позивачу поштою, інспектор будівельного нагляду порушив вимоги абз. 3 п. 21 Порядку, оскільки даним пунктом передбачено направлення акту перевірки та припису суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням лише в разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що Управлінням ДАБІ у Миколаївській області винесено постанову №37 від 18.05.2018 року про адміністративне правопорушення з порушенням вимог законодавства.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не були у повному обсязі досліджені обставини події, не надана належна оцінка доказам винності позивача, не було виконане всебічне, повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин.

З урахуванням встановлених фактів, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно задоволено позовні вимоги позивача. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_2