Справа № 400/1131/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р. № 400/1131/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю " Українська гірничо - металургійна компанія - Миколаїв ", вул. Вокзальна, 5, м. Миколаїв,54037
про:застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі позивач або Управління) звернулось з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія Миколаїв» (надалі відповідач або Товариство), що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 5, м. Миколаїв, Миколаївська область, шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: експлуатації електричного устаткування електричних станцій та мереж технологічного електрообладнання напругою понад 1000В, а саме: КТП 799; робіт з ремонту, технічного обслуговування електричного устаткування електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000В; робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В (КТП-799); робіт та експлуатації систем газопостачання.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач провів планову перевірку у сфері дотримання відповідачем вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки. За результатами перевірки було виявлено факти порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працюючих, що і стало підставою для звернення до суду для вирішення питання про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (ар. с. 38-46). У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що Товариство вжило необхідних заходів для усунення виявлених перевіркою порушень, які у своїй сукупності нівелюють підстави для звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

У судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити, представник відповідача проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін та дослідиши письмові докази,суд

встановив:

Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 вищезазначеного Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Частиною першою статті 39 Закону України від 20.01.2018 № 2249-VІІІ «Про охорону праці» (надалі Закон № 2249) встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами позивача у період з 18.02.2019 по 01.03.2019 було проведено планову перевірку Товариства за адресою вул. Вокзальна, 5, м. Миколаїв, Миколаївська область, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

За результатами перевірки позивачем складено акт від 01.03.2019 № 236 (надалі Акт, ар. с. 11-21), яким встановлено ряд порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, зокрема й такі, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- відсутній дозвіл на експлуатацію електричного устаткування електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000В, а саме: КТП - 799, що є порушенням пункту 8 додатку 3 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (надалі Порядок № 1107);

- відсутній дозвіл на ремонт, технічне обслуговування електричного устаткування електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000В, що є порушенням пункту 2 додатку 2 Порядку;

- не надано декларацію на роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000В (КТП - 799), що є порушенням пункту 16 додатку 6 Порядку № 1107;

- не організовано проведення ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів систем постачання природного газу, що є порушенням вимог пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»;

- не проведено технічне обслуговування газового обладнання відповідно до вимог документації з експлуатації заводів - виробників, а саме котла WOLF- TG 60. Димові трубки виконані не з фірмових частин WOLF, що є порушенням вимог пункту 5 глави 5 Розділу V НПАОП 0.00-1.76-15 «Правил безпеки систем газопостачання»;

- не виконується технічне обслуговування і ремонт установок, що використовують газ, а саме модулю нагріву МН 120, що передбачено пунктом 3.9 глави 3 Розділу V РІПАОП 0.00-1.76-15 «Правил безпеки систем газопостачання» та документації заводу виробника.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідача попереджено про необхідність негайного зупинення відповідних робіт та внесено припис № 236 від 01.03.2019 про усунення виявлених порушень (надалі Припис № 236, ар. с. 154-160), зокрема у спосіб отримання необхідних дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Статтею 4 Закону № 2249 передбачено, що державна політика в галузі охорони праці спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням та базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Частино третьою статті 21 Закону № 2249 встановлено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1107, дозвіл за формою згідно з Додатком 1 видається роботодавцеві на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у Додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у Додатку 3.

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (надалі Закон № 877), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 39 Закону № 2249 передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства вказує на те, що державний нагляд у сфері господарської діяльності має на меті виявити та запобігти порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання, що здійснюється як в інтересах суспільства, так і для забезпечення безпеки життя та здоров`я людини, а також належних, безпечних і здорових умов праці.

Підставою для звернення органу державного нагляду в суд з вимогою про зупинення суб`єктом господарювання виконання певних робіт є акт перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог законодавства, що становлять загрозу життю та здоров`ю працюючих. Водночас застосування заходів реагування у сфері державного нагляду здійснюється судом до усунення суб`єктом господарювання тих порушень, що стали підставою для застосування заходів реагування.

Під загрозою життю та здоров`ю людей слід розуміти виникнення умов, за яких подальше продовження господарської діяльності, виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди громадянам, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відтак, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. При цьому застосування таких заходів обумовлюється саме наявністю факту порушення вимог законодавства, що зафіксований в акті перевірки та залишається не усунутим на час розгляду судом відповідного позову органу державного нагляду (контролю).

Судом встановлено, що позивач як суб`єкт нагляду у сфері охорони праці та промислової безпеки в ході планової перевірки виявив факти істотних порушень Товариством вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, що підтверджується Актом.

Під час розгляду справи позивач повторно провів перевірку Товариства на предмет виконання вимог припису № 236. За результатами повторної перевірки було складено акт від 09.09.2019 № 1085. Згідно з актом від 09.09.2019 № 1085, Управління встановило, що Товариством не усунуті порушення, які стали підставою для звернення позивача до суду, тому Управління склало припис від 09.09.2019 № 1085 (надалі припис № 1085, ар. с. 220-225).

Товариством не надано суду допустимих та належних доказів виконання ані припису № 236, ані припису № 1085, або доказів того, що зазначені приписи оскаржені ним у судовому порядку.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у відповідача доказів усунення порушень та беручи до уваги те, що відповідні порушення вимог законодавства з охорони праці створюють загрозу життю та здоров`ю людей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 39787411) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничо - металургійна компанія - Миколаїв" (вул. Вокзальна, 5, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код 05409128) задовольнити.

2. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-металургійна компанія Миколаїв» (вул. Вокзальна, 5, м. Миколаїв, 54037, ідентифікаційний код 05409128) заходи реагування у сфері державного нагляду, шляхом повної заборони виконання робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: експлуатації електричного устаткування електричних станцій та мереж технологічного електрообладнання напругою понад 1000В, а саме: КТП 799; робіт з ремонту, технічного обслуговування електричного устаткування електричних станцій та мереж, технологічного електрообладнання напругою понад 1000В; робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000В (КТП-799); робіт та експлуатації систем газопостачання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна