Справа № 295/13253/16-а
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову йому у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності 2 групи, з 24.05.2016 року внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016 року № 72;
- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання щодо нарахування та виплатити йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням його права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 24.05.2016 року.
Крім того, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятого на його судового рішення протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він з 02.10.1980 по 17.12.1982 проходив військову службу в збройних силах колишнього СРСР. В період з 22.12.1980 по 17.12.1982 він виконував обов`язки військової служби в Демократичній республіці Афганістан, де на той час велися бойові дії. Під час виконання військових обов`язків в Демократичній республіці Афганістан позивач отримав осколкове поранення голови, тулуба та кінцівок, а також контузію. Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв Міністерства оборони України було встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу № 440 від 16.03.2011. Позивач вказує, що під час первинного огляду Житомирською обласною МСЕК №2 йому з 13.05.2011 була встановлена 3 група інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. В подальшому, під час повторного огляду вказаною МСЕК йому, починаючи з 24.05.2016, була встановлена 2 група інвалідності. ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності він має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 та Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
З метою реалізації свого права позивач 30.03.2016 звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський обласний військовий комісаріат з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги до якої додав всі необхідні, на його думку, документи. Однак, Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, було прийнято рішення, оформлене протоколом від 19.08.2016 №72, про повернення поданих позивачем документів на доопрацювання, оскільки в поданих матеріалах немає підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, як це передбачено пп. 4 п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №499.
Вважаючи дії Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання поданих для призначення одноразової грошової допомоги заяви та документів - протиправними, а своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії - порушеним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
За наслідками розгляду вказаної справи, Богунським районним судом м. Житомира була прийнята постанова від 03.05.2017, якою позов ОСОБА_1 задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Міністерство оборони України звернулось з апеляційною скаргою до Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2019 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача неправомірними та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову винагороду було передано на розгляд за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Крім того, 23 липня 2019 року судом було винесено ухвалу, якою відповідно до ч.13 ст. 171 КАС України позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.
31 липня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.
20 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Міністерство оборони України заперечувало проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. На підтвердження такої позиції відповідачем зазначено, що право на звернення щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю виникло у позивача з моменту первинного встановлення йому 13.05.2011 ІІІ групи інвалідності. Натомість, пункт 6 частини 2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції чинній 13.05.2011) передбачав, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцю строкової служби у випадку, якщо інвалідність настала внаслідок поранення заподіяного при виконанні обов`язків військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Оскільки, ОСОБА_1 було звільнено зі строкової військової служби у 1982 році, а інвалідність йому було встановлено з 13.05.2011, тобто після спливу трьохмісячного строку, то на думку відповідача права на отримання одноразової грошової допомоги позивач не має (а.с.187-189).
19 вересня 2019 року до суду з`явились позивач та представник відповідача, однак ними були подані заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження (а.с.200-201).
Відповідно пункту 10 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд даної адміністративної справи за правилами письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
На підставі наявної у матеріалах справи копії військового квитка серії НОМЕР_1 судом встановлено, що в період з 08.10.1980 по 17.12.1982 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах колишнього СРСР (а.с.163-164).
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було встановлено статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_2 (а.с.165).
Зі змісту акту судово-медичного дослідження №44/в вбачається, що Київським міським бюро судово-медичної експертизи 14.03.2011 було проведено судово-медичне обстеження позивача, за наслідками якого встановлено наявність на тілі позивача рубців, які є наслідком загоєння ран, що могли виникнути в результаті вогнепальних поранень, отриманих в період бойових дій в Афганістані (а.с.169-170).
Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв Міністерства оборони України було встановлено, що отримані ОСОБА_1 поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу засідання вказаної комісії № 440 від 16.03.2011 (а.с.168).
Відповідно до акту огляду МСЕК серії 10ААА №732398 від 20.05.2011 ОСОБА_1 під час первинного огляду Житомирською обласною МСЕК №2 була встановлена з 13.05.2011 3 група інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.171).
В подальшому, під час повторного огляду вказаною МСЕК позивачу, починаючи з 24.05.2016, була встановлена 2 група інвалідності внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААА №514581 від 17.06.2016 (а.с.172).
З огляду на зазначене, позивач 30 червня 2016 року звернувся до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 2 групи інвалідності, внаслідок поранення (контузія) та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.174).
До заяви позивач додав: копію довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА №732398, копію довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №514581, копію витягу з протоколу засідання ЦВЛК № 440 від 16.03.2011, копію акту судово-медичного дослідження №44/в від 14.03.2011, копію паспорта, копію військового квитка, копію картки платника податків та довідку Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату від 10.03.2011 №Г/78.
Розглянувши подані ОСОБА_1 документи, Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (далі - Комісія) прийняла рішення, оформлене протоколом від 19.08.2016 № 72, про повернення поданих позивачем документів на доопрацювання (а.с.175).
Підставою для прийняття такого рішення стало те, що в поданих ОСОБА_1 матеріалах немає підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, як це передбачено пп. 4 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Вважаючи рішення Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання поданих ним для призначення одноразової грошової допомоги документів протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах визначені в Законі України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст. 12 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ст. 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин у даному випадку є вимога призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи у зв`язку із пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії,
Судом встановлено, що ІІ групу інвалідності у зв`язку із пораненням, контузією, захворюванням, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, ОСОБА_1 було встановлено з 24.05.2016 (а.с.172).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону України № 2011-XII (в редакції чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Згідно з ч. 6, 9 статті 16-3 Закону України № 2011-XII (в редакції чинній на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерв визначений в Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Пунктом 2 Порядку № 975 встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255).
Натомість, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги. При цьому, згідно з пунктом 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. З наведеного вбачається, що днем виникнення у позивача, як у інваліда ІІ групи, права на отримання одноразової грошової допомоги є 24.05.2016, оскільки саме з цієї дати йому було встановлено вказану групу інвалідності.
На день звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на день виникнення у нього права на таку допомогу діяв Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.
Разом з тим, приймаючи оскаржуване в даній справі рішення від 19.08.2016 № 72 про повернення поданих позивачем документів на доопрацювання у зв`язку з відсутністю в поданих ним матеріалах підтвердження того, що інвалідність настала під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, відповідач керувався пп. 4 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Зазначене свідчить, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач керувався нормативно-правовим актом, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до п. 11 Порядку № 975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
На виконання наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 "Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби" Міноборони створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
У відповідності до пункту 2 наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168 голова комісії, зокрема, забезпечує підготовку пропозицій та подає їх Міністру оборони України для прийняття рішень про призначення грошової допомоги.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що в силу положень наказу Міністра оборони України від 12 квітня 2007 року № 168, відповідну пропозицію для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги повинна надавати постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб звільнених з військової служби.
Проаналізувавши норми Закону № 2011-XII та Порядку № 975, суд прийшов до висновку, що вищезазначеними нормативно-правовими актами Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби) наділена повноваженнями за результатами розгляду заяви та документів про виплату одноразової грошової допомоги приймати одне з двох рішень: про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Повноваженнями щодо прийняття рішення про повернення документів на доопрацювання Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби відповідно до Порядку № 975 не наділена.
Розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), проте, всупереч приписів Порядку № 975 Комісія Міністерства оборони України не прийняла передбаченого рішення про призначення або відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, що свідчить про недотримання відповідачем встановленого законодавством порядку вирішення цього питання.
З огляду на зазначене, суд вважає, що повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання без прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, суперечить зазначеним вище нормам.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 741/982/16.
В контексті наведеного, суд приходить до висновку що дії відповідача, щодо повернення на доопрацювання поданих позивачем для призначення одноразової грошової допомоги документів, є протиправними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 19.08.2016 року № 72, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розглянути питання щодо нарахування та виплатити позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням мною обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням його права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, суд зазначає наступне.
На підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.10.2017 №348 та відповідно до платіжного доручення №1798 від 18.10.2017 (а.с.185) вказана одноразова грошова допомога в розмірі 290000,00 гривень була перерахована на картковий рахунок позивача.
З наведеного слідує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, вже реалізоване позивачем, а тому задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача розглянути питання про нарахування та виплати позивачу одноразову грошову допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи, призведе до повторної виплати ОСОБА_1 зазначеної допомоги.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності свого рішення, оформленого протоколом від 19.08.2016 №72, про повернення на доопрацювання поданих позивачем для призначення одноразової грошової допомоги заяви та документів.
Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними і скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України , оформлене протоколом від 19.08.2016 № 72, про повернення на доопрацювання документів, поданих ОСОБА_1 для розгляду питання про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням з 24.05.2016 інвалідності ІІ групи внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович