Справа № 140/1845/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1845/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шевчика Ю.В.,

за участю представника позивача Коптєвої А.Є.,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологія базальту» (далі - позивач, ТзОВ «Технологія базальту») звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 травня 2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 729 498 грн 75 коп., в тому числі за податковими зобов`язаннями в розмірі 1 383 599 грн 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 345 899 грн 75 коп.; №, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 165 750 грн 00 коп., № НОМЕР_1 , яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 82 875 грн 00 коп., за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі акту від 10 квітня 2019 року №7947/14-01/39973685 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Технологія базальту» () податкового законодавства за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року».

Позивач вважає, що висновки акту та оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України, оскільки акт перевірки не містить жодного доказу встановлення порушення позивачем вимог чинного законодавства при здійсненні та документальному оформленні відповідних господарських операцій, а усі висновки відповідача є лише припущеннями та висновками, що винесені внаслідок помилкового трактування обставин, перекручування фактів.

Вказує, що основні засоби (автонавантажувач V-25 ВН№0775 (1986 Німеччина) Т01130 АС; автонавантажувач V-35 ВН№ 0774 (1986 Німеччина) Т01131 АС; електронавантажувач LINDE E30Z ВН1531 (1992 Німеччина) Т01133 АС; навантажувач HANOMAQ ВН 0666 ( 1976 ) Т001134; електронавантажувач LINDE H16D-03 АС000709 (2005 Великобританія) Т01132АС) балансовою вартістю в сумі 142 567,62 грн. були надані засновником ТзОВ «Технологія базальту» ОСОБА_1 згідно акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 01 вересня 2015 року, як майновий внесок до статутного капіталу підприємства, згідно протоколу загальних зборів учасників товариства №2 від 01 вересня 2015 року, яким було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу, шляхом внесення майнових внесків. Крім того, працівникам ГУ ДФС у Волинській області було пояснено, що згідно акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 01 вересня 2015 року товариству, разом з навантажувачами передавалась розукомплектована виробнича лінія, тому, помилково, навантажувачі були віднесені до виробничої лінії та введені в експлуатацію як частина виробничої лінії. Пізніше, коли навантажувачі були зареєстровані, вказана помилка була виявлена та усунута позивачем і вони були введені в експлуатацію окремо, як основні засоби. Отже, внесок учасника не може бути доходом товариства.

Також вказує, що господарські відносини позивача з ТзОВ «Технобуд-Поліс» оформлені належними первинними документами, роботи фактично були виконані, а розрахунки проведені, відповідно господарська операція була реальною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач вважає, що ревізорами в акті перевірки зроблено хибний висновок щодо того, що ТзОВ «Технологія базальту» передає орендоване в ТзОВ «КУА «Антара» приміщення у суборенду невстановленим особам у супереч договору №01/01-ОЛ від 01 січня 2018 року, оскільки товариство у суборенду вказане приміщення не передає, а користується ним для власних господарських потреб. Таким чином, твердження в акті про заниження податку на прибуток підприємства, а також не складення податкової накладної по даній господарській операції щодо передачі у суборенду приміщення є безпідставним та необґрунтованим. Крім того, зазначає, що використання (списання) пального по вантажному автомобілю марки «Рено», державний номер НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_7 здійснювалося в межах господарської діяльності у відповідності до норм чинного законодавства та підтверджується первинними документами. Вказує, що витрати на модернізацію та ремонт «Комплексу виробничої лінії по випуску продукції № 1» на загальну суму 2 143 569 грн. 11 коп., підтверджено первинними документами, а згідно норм Податкового кодексу України (далі - ПК Україна) позивач не лише не завищив, а занизив амортизаційні відрахування у податковому обліку на суму 111 324 грн 58 коп.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву від 26 червня 2019 року №2867/03-20-10-02-07 представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні документальної планової перевірки податкового законодавства за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, про що складено акт від 10 квітня 2019 №7947/14-01/39973685, та вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування немає.

У відповіді на відзив від 08 липня 2019 року №100 позивач підтримав власну правову позицію, викладену у позові та зазначив, що викладені у відзиві заперечення на позов, є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу. Додатково вказує, що реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Технобуд-Поліс» підтверджується рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року № 803/414/18.

Представник відповідача у запереченнях на відповідь на відзив від 15 липня 2019 року №3173/03-20-10-02-10 зазначив, що посилання позивача на рішення у справі №803/414/18 є безпідставним, оскільки дослідженню господарських взаємовідносин, підлягав інший період, аніж період, що зазначений у акті перевірки, який є предметом розгляду в даній справі. Крім того, вказує, що на адресу контролюючого органу в електронному режимі надійшла інформація від ГУ ДФС у Кіровоградській області про результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Технобуд-Поліс» відповідно до якої вбачається, що ТОВ «Технобуд-Поліс» за звітний період декларуванні ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією неправомірно визначено платником податків сум податкового кредиту в тому числі по взаємовідносинах з ТОВ «Технологія - Базальту» на загальну суму 1 083 333 грн 49 коп. Наголошує, що ТзОВ «Технологія - Базальту» завищено загальновиробничі витрати відображені в 3 кварталі 2017 року в сумі 366 666 грн 67 коп. по операціях із придбання будівельних робіт за грудень 2016р. як витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, та які повинні відображатися у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені, а саме в грудні 2016 року. Також зазначає, що оперативним управління ГУ ДФС у Волинській області здійснено виїзд за адресою місцезнаходження офісних приміщень ТзОВ «Технологія Базальту» та ТОВ «КУА «Антара», а саме: м.Київ, вул. Липська, 10, та за результатами виїзду отримано письмове пояснення генерального директора ТОВ «КУА «Антара», який не зміг підтвердити фактичне перебування посадових осіб ТзОВ «Технологія Базальту» за вказаною адресою.

У відповіді на заперечення від 19 липня 2019 року №106 позивач заперечив доводи наведені відповідачем у відзиві.

Крім того, у поданих поясненнях від 31 липня 2019 року №115 та від 26 вересня 2019 року №129 представник позивача наголошує, що твердження в акті перевірки про не підтвердження первинними документами витрат по використанню (списанню) пального, а також про не підтвердження витрат на модернізацію та ремонт «Комплексу виробничої лінії по випуску продукції №1» на загальну суму 2 143 569 грн 11 коп. не відповідають дійсності. При цьому, вказує, що по навантажувачу HANOMAQ ВН 0666 (1976) Т01134 вартістю 15 000 грн 00 коп. - документи відсутні та під час перевірки не надавались.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів.

Ухвалою суду від 27 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, у відповідях на відзив та заперечення, та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях позов не визнала з підстав, викладених у відзиві та запереченнях, та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що у період з 20 лютого 2019 року по 27 березня 2018 року на підставі наказів про проведення документальної планової виїзної перевірки №452 від 06 лютого 2019 року, №1054 від 21 березня 2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «Технологія базальту» податкового законодавства за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, про що складено акт перевірки від 10 квітня 2019 року №7941/14-01/39973685.

Перевіркою було встановлено порушення позивачем, зокрема:

- статті 1, пункту 2 статті 3, пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996 (зі змінами та доповненнями); ппідпунктів 1.1, 1.2 пункту 1, пункту 2.16 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованим у Мін`юсті України 05 червня 1995 року за № 168/704; пунктів 5, 7 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29 листопада 1999 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за ТМ 860/4153; підпункту 14.1.138 пункут 14.1 статті 14, 22, статті 23, п.підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134, пункут 135.1 статті 135, пункту 138.3 статті 138 ПК України (із змінами та доповненнями); наказу ДПА України від 10 січня 2011 року № 969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення», в результаті чого ТзОВ «Технологія базальту» занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 383 599 грн., в тому числі за ІІІ кв. 2017 року в сумі 600 540 грн., за IV кв. 2017 року 117 989 гри:, за І кв.2018 року - 406 360 грн., за ІІ кв.2018 року - 20 282 грн. та за ІІІ кв.2018 року в сумі 238 428 грн.;

- підпунктів 14.1.179, 14.1.36, 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, статті 185, пункут 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, п.201.2, п.201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого ТзОВ «Технологія Базальту» завищено суми у рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» на загальну суму 165 750 грн., в тому числі за січень 2018 року в сумі 16 135 грн., за лютий 2018 року в сумі 16 135 грн., за березень 2018 року в сумі 16 135 грн., за квітень 2018 року в сумі 16 135 грн., за травень 2018 року в сумі 16 135 грн., за червень 2018 року в сумі 23 382 грн., за липень 2018 року в сумі 18 094 грн., за серпень 2018 року в сумі 20996 грн., за вересень 2018 року в сумі 22603 гри.

- пункту 198.5 статті 198, пунктів 201.1, 201.2, 201.10 статті 201 ПК України; Наказу ДПА України від 10 січня 2011 року № 969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення, внаслідок чого ТзОВ «Технологія Базальту» не нараховано умовний продаж по наданню в оренду офісного приміщення та списання ПММ та не складено податкову накладну та не зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погодившись з висновками перевірки, позивач подав до ГУ ДФС у Волинській області заперечення на акт перевірки, проте листом від 15 травня 2019 року за вих. № 15606/10/03-20-14-01 ГУ ДФС у Волинській області повідомило, що висновок перевірки відповідає вимогам чинного законодавства та підстав для задоволення вимог викладених в запереченні немає.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення: від 20 травня 2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1 729 498 грн 75 коп., в тому числі за податковими зобов`язаннями в розмірі 1 383 599 грн 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 345 899 грн 75 коп.; від 20 травня 2019 року №, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 165 750 грн 00 коп., від 20 травня 2019 року №, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 82 875 грн 00 коп., за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 134.1 статті 134 ПК України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (статті 135 ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників)

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що бухгалтерський облік та фінансову звітність ґрунтується, зокрема на таких принципах:

повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарської операції та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі (абзац другий); превалювання сутності над формою - операції обліковується відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (абзац сьомий);

Відповідно до пункту 3розділу III Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №1 фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою).

Положенням (Стандартом) бухгалтерського обліку №15 «Дохід», затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29 листопада 1999 року (далі - П(С)БО 15 «Дохід») передбачено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 15 «Дохід» доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка ) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); Б) інші операційні доходи; фінансові доходи; Г) інші доходи.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти таких висновків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. При цьому, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Вказані правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року (справи №826/15653, №805/2316/16-а), від 19 вересня 2018 року (справа №2а-2104/12/1370) та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються при вирішенні цієї справи.

Судом встановлено, що підставою для донарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на прибуток стало заниження ТзОВ «Технолія базальту» інших доходів на суму безоплатно отриманих активів (основних засобів) в розмірі 142 568 грн.

Так, з матеріалів перевірки слідує, що згідно рахунку 10 «Основні засоби» на балансі ТзОВ «Технологія базальту» 28 листопада 2017 року оприбутковано основні засоби в загальній сумі 142 567,62 грн., в тому числі: автонавантажувач V-25 ВН №0775 (1986 Німеччина) Т 01130АС в сумі 15000,0 грн.; автонавантажувач V-35 ВН №0774 (1986 Німеччина) Т 01131АС в сумі 51646,05 грн.; електронавантажувач LINDE E30Z ВН 1531 (1992 Німеччина) Т 01133 АС в сумі 15000,0 грн.; навантажувач HANOMAQ ВН 0666 (1976) Т 01134АС в сумі 15000,0 грн.; електронавантажувач LINDE H16D-03 АС000709 (2005 Великобританія) Т 01132 АС в сумі 45921,57 грн. В бухгалтерському обліку вказані операції відображені наступними проведеннями - Дт. 105 Кт. 1521 - 142 567 грн 62 коп. - оприбутковано на баланс основні засоби.

До перевірки надано типові форми №03-1 - акти введення в експлуатацію основних засобів від 28 листопада 2017 року: №ТБ000000048 на Автонавантажувач V-25 ВН №0775 (1986 Німеччина) Т 01130АС, первісна (балансова) вартість об`єкта становить - 15 000 грн. 00 коп., інвентарний номер - 00440, заводський номер - 249642, рік випуску - 01 січня 1986 року, номер паспорта об`єкту основного засобу - ВН №0775, дата введення в експлуатацію 28 листопада 2017 року; №ТБ000000049 на Автонавантажувач V-35 ВН №0774 (1986 Німеччина) Т 01131 АС, первісна (балансова) вартість об`єкта становить - 51646 грн. 05 коп., інвентарний номер - 00441, заводський номер - 241191, рік випуску - 01 січня 1986 року, номер паспорта об`єкту основного засобу - ВН №0774, дата введення в експлуатацію - 28 листопада 2017 року; №ТБ000000050 на Електронавантажувач LINDE E30Z ВН 1531 (1992 Німеччина) Т 01133 АС, первісна (балансова) вартість об`єкта становить - 15 000 грн 00 коп., інвентарний номер - 00442, заводський номер - С090106/30, рік випуску - 01 січня 1992 року, номер паспорта об`єкту основного засобу - ВН №1531, дата введення в експлуатацію 28 листопада 2017 року; №ТБ000000051 на Навантажувач HANOMAQ ВН 0666 (1976) Т 01134АС, первісна (балансова) вартість об`єкта становить - 15 000 грн 00 коп., інвентарний номер - 00443, заводський номер - , рік випуску - 01 січня 1976 року, номер паспорта об`єкту основного засобу - ВН №0666, дата введення в експлуатацію - 28 листопада 2017 року; №ТБ000000052 на Автонавантажувач LINDE H16D-03 АС000709 (2005 Великобританія) Т 01132 АС, первісна (балансова) вартість об`єкта становить - 45 921 грн 57 коп., інвентарний номер - 00444, заводський номер - 350S00761, рік випуску - 01 січня 2005 року, номер паспорта об`єкту основного засобу - АС №000709, дата введення в експлуатацію - 28 листопада 2017 року.

Всі вище перелічені транспортні засоби зареєстровані 28 листопада 2017 року згідно свідоцтв про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу, виданих Управлінням Держпраці у Волинській області.

В наданому під час перевірки наказі №30 від 28 листопада 2017 року «Про введення в експлуатацію вище перелічених основних засобів і визначення термінів їх корисного використання», зазначено, що в зв`язку з придбанням основних засобів для використання в господарській діяльності ввести в експлуатацію основні засоби і встановити термін корисного використання основних засобів 60 місяців. Ліквідаційна вартість кожного об`єкта становить 0,00 грн. Станом на 01 липня 2017 року на залишку рахунку 10 «Основні засоби» вищезазначені основні засоби не рахувалися.

Згідно регістрів бухгалтерського обліку (оборотно-сальдових відомостей рахунків №631 «Розрахунки з іноземними постачальниками», №685 «Розрахунки з іншими кредиторами» в розрізі контрагентів) відсутнє відображення придбання вищевказаних основних засобів в розрізі контрагентів. ТзОВ «Технологія базальту» не надано до перевірки первинних документів, які б свідчили про придбання вищеперелічених основних засобів в період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року, а саме видаткові та податкові накладні, акти приймання-передачі, тощо, що підтверджується актом ненадання документів №1 від 03 квітня 2019 року.

Як слідує із письмових пояснень представника позивача від 26 вересня 2019 року та наявних в матеріалах справи документів, основні засоби: а саме: (Автонавантажувач V-25 ВН№0775 (1986 Німеччина)) Т01130 АС; Автонавантажувач V-35 ВН№0774 (1986 Німеччина) Т01131 АС; Електронавантажувач LINDE E30Z ВН1531 (1992 Німеччина) Т01133 АС; Електронавантажувач LINDE H16D-03 АС000709 (2005 Великобританія) Т01132АС були надані засновником ТОВ «Технологія базальту» ОСОБА_2 згідно акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 01 вересня 2015 року, як майновий внесок до статутного капіталу підприємства, згідно протоколу Загальних зборів учасників Товариства №2 від 01 вересня 2015 року, яким було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу, шляхом внесення майнових внесків та їх вартість не відноситься до доходу. Разом з тим, по навантажувачу HANOMAQ ВН 0666 (1976) Т01134 вартістю 15 000 грн 00 коп. - документи відсутні та під час перевірки не надавались.

Таким чином, оскільки позивачем не надано під час перевірки, а також під час розгляду справи, первинних документів, які б свідчили про походження навантажувача HANOMAQ ВН 0666 (1976) Т01134 вартістю 15 000 грн 00 коп. у зв`язку з їх відсутністю, то суд приходить до висновку про сумнівність походження основних засобів (автонавантажувача V-25 ВН№0775 (1986 Німеччина) Т01130 АС; автонавантажувача V-35 ВН№0774 (1986 Німеччина) Т01131 АС; електронавантажувача LINDE E30Z ВН1531 (1992 Німеччина) Т01133 АС; електронавантажувача LINDE H16D-03 АС000709 (2005 Великобританія) Т01132АС) та погоджується з висновком відповідача, що вказані основні засоби балансовою вартістю в сумі 142 567 грн 00 коп. підлягають відображенню в інших доходах як безоплатно отримані активи.

Крім того, судом встановлено, що підставою для донарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на прибуток стало непідтвердження реальності операцій з придбання позивачем послуг в ТзОВ «Технобуд-Поліс».

Так, у матеріалах справи міститься договір підряду №1708 від 01 серпня 2016 року укладений між ТзОВ «Технологія Базальту» (далі - Замовник) та ТзОВ «Технобуд-Поліс» (далі - Підрядник), відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується за завданням та за кошти Замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені в Кошторисі (Додаток № 1 до Договору) щодо об`єкту: Будівельні роботи системи подачі зрідженого кисню до печі по переплавці базальту за адресою: Волинська область, Луцький район, село Струмівка, вул. Липинського, 7, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Відповідно до пунку 3.1 вказаного договору - Підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт на протязі 3-х днів з моменту укладення даного договору. Згідно з пунктом 8.1. Підрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників на умовах договору, залишаючись відповідальними перед замовником за результат їхньої роботи. Підрядник зобов`язаний залучати субпідрядників на виконання тих видів робіт, на які у підрядника відсутня ліцензія.

В акті перевірки від 10 квітня 2019 року № 7947/14-01/39973685 вказано, що згідно інформації наявної в базах даних ДФС, а саме в підсистемі «Банківські рахунки» по підприємству ТОВ «Технобуд-Поліс» встановлено наступне, розрахунковий рахунок № НОМЕР_5 , який значиться у реквізитах договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року (м. Київ), був відкритий у банківській установі (ПАТ «Сбербанк») 16 грудня 2016 року, тобто після підписання договору.

На підтвердження виконання умов договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року позивачем надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) від 12 грудня 2016 року, від 13 грудня 2016 року, від 14 грудня 2016 року, від 15 грудня 2016 року, від 16 грудня 2016 року, від 19 грудня 2016 року, від 20 грудня 2016 року на загальну суму з ПДВ - 6 600 001 грн 00 коп.

Суд критично оцінює акти приймання виконаних будівельних робіт, оскільки обсяг виконаних робіт, зазначених в актах, неможливо здійснити протягом одного дня.

Як слідує з матеріалів справи, 01 червня 2017 року ТзОВ «Технобуд-Поліс» (Первісний кредитор), з однієї сторони, ТзОВ «Технологія Базальту» (Боржник), з другої сторони, та ТОВ «Екліпс Інвест» (новий кредитор) з третьої сторони уклали договір про відступлення права вимоги №01/06-17, відповідно до умов якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права вимоги сплати грошових коштів, належне первісному кредиторові на підставі договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року на суму 1 356 000 грн 95 коп.

Разом з тим, перевіркою, згідно інформації наявної в базах даних ДФС, а саме в підсистемі «Банківські рахунки» по підприємству ТОВ «Екліпс Інвест» встановлено, що розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 , який значиться у реквізитах договору про відступлення права вимоги №01/06- 17 від 01 чернвя 2017 року (м. Київ), був відкритий у банківській установі (ПАТ КБ «Приватбанк») 30 вересня 2017 року, тобто після підписання договору.

Згідно даних бухгалтерського обліку за період із 01 липня 2017 року по 31 грудня 2017 року, а саме рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» відсутнє відображення позивачем взаємовідносин із контрагентом ТОВ «Екліпс Інвест».

До перевірки позивачем надані платіжні доручення №45 від 24 липня 2018 року на суму - 460 000 грн. 00 коп.; №2325 від 25 липня 2018 року на суму - 446 000 грн 95 коп.; 2318 від 25 липня 2018 року на суму - 450 000 грн. 00 коп.

Крім того, перевіркою встановлено, що акт приймання передачі виконаних будівельних робіт за грудень 2016р (форма КБ-2в) від 14 грудня 2016 року (Інсталяція горілок до печі та їх налагодження по вул. Липинського,7, с. Струмівка, Луцький р-н.) на загальну суму 440 000 грн 00 коп. в т.ч. ПДВ - 73 333 грн 33 коп. був включений позивачем до складу витрат податкової декларації з податку на прибуток за ІІІ квартал 2017 року та відображений в бухгалтерському обліку у ІІІ кварталі 2017 року наступними проведеннями: Дт 91 «Загальновиробничі витрати» Кт 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» в сумі 366 666 грн 00 коп.

У зв`язку з наведеним, перевіркою зроблено висновок про завищення ТзОВ «Технологія базальту» загальновиробничих витрат, відображенених в ІІІ кварталі 2017 року в сумі 366 666 грн. 00 коп. по операціях із придбання будівельних робіт за грудень 2016 року, як витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, та які повинні відображатися у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені, а саме в грудні 2016 року.

Решта актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 р на загальну суму - 5 050 000 грн 79 коп. були віднесені позивачем на рахунок 1522 «Незавершені капітальні інвестиції», а саме: 03 липня 2017 року (акти від 13 грудня 2016 року, від 16 грудня 2016 року, від 19 грудня 2016 року, від 20 грудня 2016 року) та 01січня 2018 року (акти від 12 грудня 2016 року, від 14 грудня 2016 року, від 14 грудня 2016 року та від 15 грудня 2016 року).

При вирішенні цього спору суд враховує не лише надані позивачем первинні документи, а й специфіку правочинів, а також встановлені обставини щодо можливості здійснення контрагентами відповідних господарських операцій.

Як слідує з акту перевірки від 10 квітня 2019 року №7947/14-01/39973685 ТОВ «Технобуд-Поліс» () перебуває на обліку в ГУ ДФС у Кіровоградській області (м.Кропивницький), стан платника - 0 платник податків за основним місцем обліку; вид діяльності -46.73 -оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Засновник, керівник, головний бухгалтер - ОСОБА_3 .

Згідно інформації наявної в базах даних ДФС перевіркою встановлено, що податкову звітність за формою 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу нарахованого/сплаченого на користь платника податку» ТОВ «Технобуд - Поліс» за період із 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не подавало. Згідно податкової звітності, а саме «Нарахування єдиного внеску» за період із 01.08.2016р. по 31.12.2016р. середньооблікова чисельність працюючих на ТОВ «Технобуд - Поліс» становить 1 особа. Реєстрація в якості платника ПДВ - 01 листопада 2015 року. Анульовано свідоцтво платника ПДВ - 23 березня 2018 року (22 - ненадання декларації протягом року). Податкової звітності з податку на прибуток за період 2016-2017рр. ТОВ «Технобуд - Поліс» не подавало.

Проведеним аналізом зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних по ТОВ «Технобуд- Поліс» перевіркою не встановлено залучення до вищезазначених робіт-послуг сторонніх організацій.

Суд також виходить з умов договору договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року. Зокрема відповідно до пункту 1.1 вказаного договору Підрядник зобов`язується за завданням та за кошти Замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи, зазначені в Кошторисі (Додаток Ns 1 до Договору) (надалі - роботи) щодо об`єкту: Будівельні роботи системи подачі зрідженого кисню до печі по переплавці базальту за адресою: Волинська область, Луцький район, село Струмівка, вул. Липинського, 7 (надалі - «Об`єкт»), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Пунктом 7.1. договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року передбачено, що забезпечення робіт матеріальними та іншими ресурсами, необхідними для виконання робіт, здійснює Підрядник, який відповідає за їх збереження та якість умовам Договору. Підрядник зобов`язаний здійснювати контроль якості, кількості та комплектності поставки матеріалів, конструкцій та виробів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати та випадкового пошкодження до моменту здачі всіх робіт за Договором незалежно від того, хто надав матеріал, конструкції та вироби для виконання робіт. Підрядник самостійно (без залучення Замовника) відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалів і устаткування, а також за надання матеріалів або устаткування, не обтяженого правами третіх осіб. Крім того, відповідно до пункту 7.2. вказаного договору у випадках, передбачених законодавством України, Підрядник зобов`язаний використовувати виключно матеріали, конструкції та вироби, відносно яких виконані необхідні процедури підтвердження відповідності та одержані документи, що відображають результати лабораторних випробувань. Підрядник протягом одного робочого дня з моменту відповідної вимоги, зобов`язаний надати Замовнику оригінали документів (сертифікати відповідності, свідоцтва про визнання відповідності, документи, що відображають результати лабораторних випробувань) на матеріали та (або) конструкції та (або) вироби, що використовуються або будуть використовуватись Підрядником при виконанні робіт, передбачених Договором.

Таким чином, згідно з умовами договору підряду №1708 від 01 серпня 2016 року, матеріальні ресурси, конструкції та вироби, які були використані в ході виконання робіт (надання послуг), придбавались підрядником (ТзОВ «Технобуд-Поліс»).

Як слідує з актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), у графі 2 «Локальний кошторис 2-1-1 на монтажні роботи» зазначається перелік робіт та матеріалів, які були використанні під час виконання робіт, а саме: трубопроводи з мідних труб на умовний тиск, вентилі латунні запорні, заслінки сталеві холодні, клапани латунні, тощо (акт від 12 грудня 2016 року); перевезення сміття, плити залізобетонні, тощо (акт від 13 грудня 2016 року); вентилі латунні, вентилі сталеві, клапан латунний, тощо (акт від 15 грудня 2016 року); пальник металевий (горілка) (акт від 14 грудня 2016 року); навантаження сміття вручну, перевезення сміття до 30 км. (акт від 14 грудня 2016 року); вентилі латунні, заслінки сталеві, клапани латунні, тощо (акт від 16 грудня 2016 року); мастика бітумна покрівельна, тощо (акт від 19 грудня 2016 року); профільний лист, мінеральна вата, тощо (акт від 20 грудня 2016 року).

Проведеним аналізом, зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, по підприємству ТОВ «Технобуд - Поліс» за період із 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, перевіркою не встановлено придбання ТМЦ (вищезазначених), які були використані в ході проведення будівельних робіт (надання послуг), також відсутня інформація щодо залучення сторонніх організацій (лабораторій) для проведення контролю якості матеріалі, конструкцій та виробів які використовувались для виконання робіт (що передбачено умовами вищезазначеного договору).

Інформація щодо наявності основних засобів відсутня, оскільки фінансовий звіт (баланс) та додаток AM до рядка 1.2.1. додатку РІ до рядка 03 РІ податкової декларації з податку на прибуток за

2016 рік до контролюючих органів не надавався. За період грудень 2016 року - січень 2017 року ТОВ «Технобуд-Поліс» сформувало податкових кредит з рядом контрагентів-постачальників за операціями з придбання товарно-матеріальних цінностей, що за своєю номенклатурою не тотожні номенклатурі тих операцій, що були укладені між ТОВ «Технобуд-Поліс» і його контрагентами- покупцями (в т.ч. з ТзОВ «Технологія Базальту»).

У даному періоді, а саме із 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, ТзОВ «Технобуд-Поліс» надавало послуги із будівельно-монтажних робіт, капітального будівництва, ремонтно-реставраційні роботи фасадів, тощо іншим СГД на загальну суму - 120 794,5 тис.грн., об`єкти яких знаходяться по всій території України.

З урахуванням вказаних обставин контролюючий орган дійшов висновку про неможливість фактичного надання ТОВ «Технобуд-Поліс» послуги наявним трудовим і матеріальним ресурсом, виходячи з її специфіки, задекларованого обсягу місця надання тощо.

Крім того, згідно інформації Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» визначено, що норма робочого часу на одну людину при встановленому законом 40-годинному робочому тижні (згідно частиною першою статті 50 Кодексу законів про працю України) на 2016 рік складає 2003,0 годин. В той же час, ТОВ «Технобуд-Поліс» у поданому до контролюючого органу звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форми Д4) за період серпень - грудень 2016 року задекларувало лише загальну кількість працівників - 1 особа. А в актах форми № КБ-2 в не зазначено про залучення ТОВ «Технобуд-Поліс» до виконання спільних робіт третіх осіб - інших субпідрядників.

Відтак, наявними документами не підтверджується наявність у ТОВ «Технобуд-Поліс» реальної можливості виконати обсяг робіт, зазначений в актах форми № КБ-2в за грудень 2016 року, за наявних у нього трудових ресурсів.

Крім того, на виконання робіт підвищеної небезпеки або експлуатацію об`єктів, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки мають бути отримані відповідні лозволи Держнаглядохоронпраці або його територіального органу.

Проте, підприємством не надано до перевірки документів, що б підтверджували якість виконаних робіт, наявність перепусток для робітників. Такі документи не надані і суду.

Разом з тим, на підприємстві ТОВ «Технологія Базальту» діє контрольно-пропускна система. Прохід на територію здійснюється через пост охорони. У відповідному журналі співробітник служби охорони робить відповідний запис про відвідувача. Однак, до перевірки не надано журналу відвідувань за період, який підлягав перевірці, що ставить під сумнів присутність уповноважених працівників контрагента у період виконання робіт.

Таким чином, встановлені обставини в сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентом- постачальником ТОВ «Технобуд-Поліс», неможливість виконання операцій, спрямованості дій платника на отримання необгрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать сплаті.

В акті перевірки від 10 квітня 2019 року №7947/14-01/39973685 містяться також посилання на інформацію, яка наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме ухвалу ухвала Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2018 у справі №757/25884/18-к, відповідно до якої було встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003630 від 13. листопада 2017 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 205 КК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Києва діє організоване злочинне угрупування, учасники якого організували функціонування «конвертаційного центру», спрямованого на мінімізацію доходів, отриманих в ході протиправних діянь: ухилення від сплати обов`язкових платежів до бюджету, зменшення податкового навантаження на вітчизняні суб`єкти господарської діяльності (далі - СГД), проведення безтоварних фінансових операцій з використанням реквізитів фіктивних підприємств. Відомостями наданими Міжрегіональним оперативним управлінням Офісу великих платників податків ДФС встановлено низку «сумнівних» СГД з ознаками фіктивності, реквізити яких використовуються в незаконних фінансових операціях, серед яких ряд підприємств, в тому числі ТОВ «Технобуд-Поліс» (39025090).

При цьому суд зазначає, що факт скоєння злочину може бути встановлений виключно вироком суду, однак суду такий вирок не надано.

При вирішення даної справи судом також взято до уваги, що відповідачем в ході проведення планової перевірки до ГУ ДФС у Кіровоградській області було надіслано запит №1597/7/03-20-14-01-12 від 29 березня 2019 року про проведення зустрічної звірки ТОВ «Технобуд-Поліс». ГУ ДФС у Кіровоградській області листом від 10 квітня 2019 року №1192/7/11-28-14-04-10 надало зібрану податкову інформацію щодо ТОВ «Технобуд-Поліс», відповідно до якої вбачається, що ТОВ «Технобуд-Поліс» за звітний період декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією неправомірно визначено платником податків сум податкового кредиту в тому числі по взаємовідносинах з ТзОВ «Технологія - Базальту» на загальну суму 1 083 333 грн 49 коп.

Разом з тим, суд не погоджується з позицією позивача, що реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «Технобуд-Поліс» встановлена судом в рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року № 803/414/18, оскільки предметом розгляду справи №803/414/18 є дотримання вимог податкового законодавства за період з 28 травня 2015 року по 30 червня 2017 року по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Технобуд-Поліс» за договором підряду від 01 серпня 2016 року №1708. Відповідно до висновків акту перевірки встановлені порушення в т.ч. пунктів 198.2, 198.5 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 998 484 грн., у тому числі за грудень 2016, січень 2017 та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 151 221 грн., в тому числі за червень 2017 року. В свою чергу предметом розгляду даної справи є дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року, в тому числі по господарських взаємовідносинах з ТОВ «Технобуд-Поліс» за договором підряду від 01 серпня 2016 року №1708. Відповідно до висновків акту перевірки встановлені порушення в т.ч. пункту 134.1 статті 134, статтей 135, 138, 187, пункту 198.5 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 383 599 грн., у тому числі за 4 квартал 2017, за 1 квартал 2018 року, 2 квартал 2018 року та 3 квартал 2018 року та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 165 750 грн., в тому числі за січень 2018 по вересень 2018 року.

Таким чином, посилання позивача на рішення у справі №803/414/18 є безпідставним, оскільки дослідженню господарських взаємовідносин, підлягав інший період, аніж період, зазначений у акті перевірки від 10 квітня 2019 року №7947/14-01/39973685, який є предметом розгляду у даній справі.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що сама по собі наявність первинних документів не є доказом фактичного здійснення господарської операції та погоджується з висновком податкового органу, що фактично ТзОВ «Технологія Базальту» було проведено господарські операції з контрагентом ТОВ «Технобуд-Поліс» шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання операцій, а тому позивач не мав права відображати операції з придбання послуг в ТОВ «Технобуд-Поліс» на суму 5 416 667 грн 67 коп., в тому числі за ІІІ квартал 2017 року - 3 462 499,67 грн., за І квартал 2018 року - 1 954 168 грн 00 коп. у складі витрат.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Компанія з управління активами «Антара» (ТОВ «КУА «Антара») відповідно до договору оренди №01/01-ОЛ від 01 січня 2018 року надає для ТзОВ «Технологія Базальту» в оренду частину нежитлового приміщення загальною площею 301,3 кв.м., яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Липська, 10, яке складається з основного та підсобного приміщень.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «КУА «Антара» (орендодаваець), та ТОВ «Технологія Базальту» (орендар) з іншого боку, домовились про наступне: Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) частину нежитлового будинку, який знаходиться по вул. Липській, 10 у місті Києві на 6-му поверсі, загальною площею 301,3 кв.м. та складається з основних та підсобних приміщень. Об`єкт оренди надається в оренду для використання його у відповідності до правил і норм встановлених для такого роду приміщень, для розміщення ділового офісу орендаря, без використання його для потреб промислового характеру.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Технологія Базальту» перебуває на обліку в ГУ ДФС у Волинській області із 01 січня 2018 року, до 01 січня 2018 року перебувало на обліку ГУ ДФС у м.Києві, ДПІ у Дарницькому районі, та знаходилось за адресою Україна, 02088, м.Київ, Дарницький р-н, вул. Дяченка, буд. 20-6. Штатна чисельність працюючих ТОВ «Технологія базальту» за 2018 рік становить 54 особи. Завод по виготовленню утеплюючих матеріалів знаходиться за адресою с.Струмівка, вул. Липинського, буд. 7. Крім того, за даною адресою також знаходиться і адміністративне приміщення підприємства, тобто весь виробничий та адміністративний персонал знаходиться в с. Струмівка, вул. Липинського, 7.

Як вказано в акті перевірки, згідно усних пояснень посадових осіб ТОВ «Технологія Базальту», дане приміщення орендується для керівника, менеджера та заступника директора з юридичних питань підприємства ТОВ «Технологія Базальту», які проживають у м. Києві та здійснюють там фінансово-господарські діяльність. Але під час проведення перевірки встановлено, що вищезазначені посади знаходяться на робочому місці за адресою с.Струмівка, вул. Липинського, буд. 7, що підтверджено табелями обліку використання робочого часу на підприємстві ТОВ «Технологія Базальту».

Разом з тим, у наданих табелях обліку використання робочого часу, відсутні відмітки про відрядження керівника, менеджера, заступника директора з юридичних питань.

Під час перевірки, позивачем не було надано наказів про відрядження до м. Києва, авансових звітів та первинних документів які б підтверджували фінансово-господарську діяльність підприємства у м. Києві (укладення договорів, контрактів тощо). В ході проведення, перевірки було проведено аналіз укладених договорів, за результатами якого встановлено, що значній частині проаналізованих договорів зазначається місце укладання с. Струмівка.

Крім того, згідно до додатку №1 до договору №01/01-ОЛ від 01 серпня 2018 року, встановлено, що на 301,3 кв.м. знаходиться 8 (вісім) умебльованих кабінетів, 5 (пять) санвузлаів, 3 (три) ванних кімнати, що не доцільно для оренд 3 особам, які нібито перебувають у м. Києві.

Також перевіркою згідно мережі інтернет встановлено, що офісне приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Липська,10, (Печерський район м. Києва (центральна частина)) є представницького рівня (особняк) включає в себе підземний паркінг і наземне паркування, після ремонту, якісне оздоблення, повністю укомплектований меблями, в будівлі є свій бар, зона відпочинку і тераса, кондиціонування і ліфт на чипі, сейфи та багато іншого, система відеоспостереження, і охорона, новий ремонт.

Позивачем на виконання вимог вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), однак позивачем не надано документів, які б підвередили факт використання орендованої в ТОВ «КУА «Антара» частини нежитлового будинку, який знаходиться по вул. Липській, 10 у місті Києві на 6-му поверсі, загальною площею 301,3 кв.м. для власних господарських потреб.

Суд також, враховує, що оперативним управління ТУ ДФС у Волинській області здійснено виїзд за адресою місцезнаходження офісних приміщень ТОВ «Технологія Базальту» та ТОВ «КУА «Антара», а саме: м.Київ, вул. Липська, 10, що підтверджується службовою запискою від 11 квітня 2019 року №682/03-20-21-02-03. За результатами виїзду отримано письмове пояснення генерального директора ТОВ «КУА «Антара», який підтвердив наявність договору оренди нежитлового приміщення, укладеного між ТОВ «КУА «Антара» та ТОВ «Технологія Базальту», однак не зміг підтвердити фактичне перебування посадових осіб ТОВ «Технологія Базальту» за вказаною адресою.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з позицією відповідача, що оскільки ТОВ «Технологія Базальту» передає орендоване приміщення у суборенду невстановленим особам всупереч договору №01/01-ОЛ від 01 січня 2018 року, тому така операція повинна бути відображена у складі доходів.

Крім того, при проведенні планової перевірки ТОВ «Технологія Базальту» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року податковим органом встановлено, що підприємство в діяльності використовувало власний вантажний транспорт, а саме: вантажний автомобіль Рено державний номер НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_7.

В ході перевірки не підтверджено витрати по використанню (списанню) палива, а саме до перевірки не надано документів, які підтверджували б використання особами, які здійснювали експлуатацію автомобілів ПММ, акти на внутрішнє переміщення пального, інших складських документів, які підтверджують передачу ПММ з складу водіям та не надано наказ про порядок обліку та списання ПММ на підприємстві, не надано наказ про норми витрат паливо-мастильних матеріалів для автомобіля.

Робота транспорту фіксується водієм у таких документах: подорожніх листах та Реєстрів поїздок автомобілем за місяць, які за своїм змістом мають фіксувати факт використання транспорту в межах господарської діяльності суб`єкта господарювання та надання послуг по перевезенню.

Однак, перевіркою встановлено, що на товаристві відсутні накази про відрядження водія та мети цієї поїздки, тобто встановлено відсутність інформації про зміст й обсяг господарської операції товариства. До подорожніх листів особою, яка користувалась автомобілем, за місяць складається Реєстр поїздок автомобілем, в якому зазначено лише відомості про загальний пробіг на підставі даних лічильника, а також показники про залишок при виїзді та при поверненні пального.

Крім того, у подорожніх листах зазначається пункт відправки автомобіля та його повернення до м. Луцьк. Фактична та юридична адреса підприємства TзОB «Технологія Базальту» Волинська область, с. Струмівка, вул. Липинського, 7. За даною адресою також знаходяться складські, виробничі та адміністративні приміщення. Документів, які б підтверджували наявність власних чи орендованих складських приміщень на території м. Луцьк, в ході проведення перевірки ТОВ «Технологія Базальту» не було надано.

Позивачем надано акти виконаних робіт наданих послуг (на транспортування) наступним суб`єктам господарської діяльності:

- МПП «Лоцмен» (23419138) на загальну суму - 19 000 грн 00 коп., акт від 10 вересня 2018 року №1, однак по вказаному неможливо ідентифікувати куди саме здійснювались послуги транспортування, товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) до даного акту не додавалась, подорожній лист на списання ПММ №5 складений за період від 21 серпня 2018 року по 30 вересня 2018 року, тому не можливо ідентифікувати маршрут та визначити кількість списаного ПММ;

-ТОВ «Аспер Трейд Лайн» (35542939) на загальну суму - 5 500 грн 00 коп. акт від 26 липня 2018 року, однак по вказаному акту неможливо ідентифікувати куди саме здійснювались послуги транспортування, ТТН до даного акту не додавалась, шляховий лист відсутній;

- ТОВ «БВК ФОРВАРД ПЛЮС» (33707409) на загальну суму - 7000 грн 00 коп., акт від 20 серпня 2018 року №2.

До перевірки надано подорожні листи, які не підтверджені первинними документами (у подорожніх листах зазначається пункт навантаження та пункт розвантаження, проте не відомо кому саме та чого здійснювалось транспортування, не зазначено покупця, а також відсутня інформація щодо кількості та обсягу транспортування ТМЦ). Слід зазначити, що підприємством надано лише один документ (подорожній лист) який слугує підтвердженням зв`язку списання палива на господарські потреби та/або використання авто у господарських цілях.

Відповідно до переліку покупців (по рах. 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями»), наданих платником в ході проведення перевірки, було проведено їх аналіз місцезнаходження та об`єктів оподаткування (відповідно до інформації наявної в базах органів ДФС). За результатами проведеного аналізу встановлено невідповідність у місцезнаходженнях покупців та вказаних маршрутів, які зазначені у подорожніх листах

Враховуючи зазначене, списання ПММ по вантажному автомобіль Рено державний номер НОМЕР_4 , причіп НОМЕР_7 свідчить про використання пального у негосподарських цілях, що призвело до заниження позивачем у звіті про фінансові результати по ряд. 2120 «Інші доходи» за 9 місяців 2018 року на загальну суму 102 674 грн., в тому числі за ІІ квартал 2018 року 36 235 грн., та за ІІІ квартал 2018 року 66 439 грн.

Судом також встановлено, що перевіркою повноти декларування ТзОВ «Технологія базальту» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансові звітності за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року встановлено його заниження на загальну суму 7 686 663 грн 00 коп., в тому числі за 3 квартал 2017 року на суму 3 336 332 грн., за 4 квартал 2017 року на суму 655 497 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 2 257 555 грн., за 2 квартал 201 року на суму 112 676 грн., за 3 квартал 2018 року на суму 1 324 602 грн.

Так, в ході проведення перевірки встановлено, що на балансі ТзОВ «Технологія базальту» по рахунку 10 «Основні засоби» станом на 01 липня 2017 року рахується об`єкт основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» вартістю 2 853 999 грн 86 коп.

Даний об`єкт основного засобу оприбутковано на баланс ТзОВ «Технологія базальту» 01 грудня 2015 року в сумі 8 626 716 грн. 20 коп., ліквідаційна вартість становить - 98 970 грн.

31 грудня 2015 року позивачем здійснено переоцінку вказаного основного засобу на суму 6 034 716 грн 19 коп.

ТзОВ «Технологія базальту» здійснено модернізацію та ремонт основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» 31 травня 2016 року в сумі 20 269 грн 50 копа., 30 червня 2016 року в сумі 241 730 грн 36 коп. Станом на 30 червня 2017 року вартість вказаного основного засобу разом з модернізацією та ремонтом становить 2 853 999 грн 86 коп.

За період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року позивач в бухгалтерському обліку відобразив модернізацію та ремонт «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» на загальну суму 4 010 462 грн 62 коп., в тому числі: 30 вересня 2017 року збільшено об`єкт основного засобу за рахунок модернізації та ремонту «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» на суму 3 889 052 грн., що підтверджено бухгалтерським проведенням Д-т 104 Кт 1522.

Перевіркою не підтверджено витрати на модернізацію та ремонт «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» на загальну суму 2 143 569 грн 11 коп., зокрема:

витрати в сумі 848 213 грн 50 коп, оскільки до перевірки не надано деталізацію витрат (первинних документів), які понесені на поліпшення, модернізацію або ремонт основного засобу;

не підтверджено витрати на Зошит 24л кл, в зв`язку з тим, що дані витрати не відносяться до витрат, які понесені на поліпшення, модернізацію або ремонт основного засобу;

витрати на оплату праці загальновиробничого персоналу в сумі 136 495,07 грн., до перевірки не надано первинних документів на понесення вказаних витрат, зокрема, відомості по нарахуванню заробітної плати, відомості по єдиному соціальному внеску, по 1 дф, табеля обліку робочого часу, що не дає змогу ідентифікувати яким працівникам, в яких розмірах та періодах, по яких посадових окладах чи посадах нараховувалася вказана заробітна плата;

витрати на будівництво і монтаж обладнання, а саме виконання та передача креслення, переліку комерційних частин і ноу-хау для виконання будівельно-монтажних робіт деякого обладнання для виробництва мінеральної вати і введення його в експлуатацію, по об`єкту основного засобу «Обладнання для виробництва мінеральної вати» в сумі 1 157 508 грн 00 коп.

Проте, станом на 01 липня 2017 року об`єкт основних засобів серед номенклатури основних засобів по рахунку 10 не значиться, тобто - відсутній.

До перевірки надано акт прийому-передачі від 03 квітня 2017 року, який складено в м.Луцьку та підписаний керівником ТзОВ «Технологія базальту» ОСОБА_4 та особою Ванні Ревербері від компанії «REVERBERI ITALIA S.R.L» (м.Бібіано (Reggio Emillia).

Даний акт укладений на умовах контракту №11/2016 про надання послуг від 19 жовтня 2016 року, в якому зазначено, що Продавець (компанія «REVERBERI ITALIA S.R.L») надав послуги по виконанню та передачі креслень, переліку комерційних частин і ноу-хау для виконання будівельно- монтажних робіт деякого обладнання для виробництва мінеральної вати і введення його в експлуатацію, а Покупець прийняв такі послуги. Вартість наданих послуг становить 40 000,00 євро, що еквівалентно за курсом НБУ 1 193 976 грн.

В акті перевірки також вказано, що ТзОВ «Технологія базальту» відносить на рахунок 1522 «Незавершені капітальні інвестиції» 03.04.2017 року на об`єкт основного засобу «Обладнання для виробництва мінеральної вати витрати на будівництво і монтаж обладнання» від «REVERBERI ITALIA S.R.L» (м.Бібіано (Reggio Emillia) в сумі 1 157 508,00 грн., який проведений бухгалтерським проведенням Д-т 1522 К-т 632 - 1 157 508 грн 00 коп.

30 вересня 2017 року ТзОВ «Технологія базальту» витрати на будівництво і монтаж обладнання» від «REVERBERI ITALIA S.R.L» (м.Бібіано (Reggio Emillia) в сумі 1 157 508 грн 00 коп., переносить з одного об`єкту основного засобу «Обладнання для виробництва мінеральної вати витрати на будівництво і монтаж обладнання» на інший об`єкт «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1», що проведено бухгалтерськими проведеннями: Д-т І522 К-т 1522 в сумі 1 157 508 грн 00 коп

Проте, до перевірки не надано самі креслення, документи, які містять перелік комерційних частин і ноу-хау для виконання будівельно-монтажних робіт деякого обладнання для виробництва мінеральної вати і введення його в експлуатацію. Крім того, вказані креслення придбані (імпортовані) в II кварталі 2017 році, за який проведено планову документальну перевірку ГУ ДФС у м.Києві (акт планової документальної №155/26-15-14-07-01/39973685 від 13 жовтня 2017 2017 року), згідно якої завищення чи заниження фінансового результату та податкових зобов`язань з податку на прибуток за І півріччя 2017 року не встановлено.

В акті перевірки також зазначено, що сума в періоді перенесена з залишку позабалансового рахунку (00). Залишки, по якому не відображалися в фінансовій звітності за відповідні періоди.

В наказі про введення в експлуатацію основних засобів, в тому числі складових об`єкту основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» і визначення термінів їх корисного використання №01/2, зазначено, що термін корисного використання основних засобів становить 18 років, нарахування амортизації здійснюється методом прямолінійного списання.

За період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року ТзОВ «Технологія базальту» нараховано амортизацію по рахунку 131 (Д-т 104 К-т 131) по об`єкту основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» в сумі 1 683 804 грн 07 коп., в тому числі за 3 квартал 2017 року в сумі 0 грн., за 4 кв. 2017 року в сумі 677 625 грн 48 коп., за І кв.2018 року в сумі 226 946 грн 12 коп., за 2 кв.2018 року в сумі 0 грн., та за З кв. 2018 року в сумі 779 232 грн. 47 коп.

Проведеною перевіркою за період з 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року встановлено завищення амортизаційних відрахувань на об`єкт основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1», в зв`язку з не підтвердженням витрат в сумі 2 143 569,11 грн., які збільшили об`єкт основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» за рахунок: поліпшення, модернізації та ремонту; невірного розрахунку суми амортизаційних відрахувань.

В ході проведення перевірки проведено перерахунок амортизаційних відрахувань по об`єкту основного засобу «Комплекс виробничої лінії по випуску продукції №1» за період з 01.07.2017 року по 30.09.2018 року, за результатами якого встановлено:за III кв. 2017 року заниження амортизаційних відрахувань на загальну суму 126 168 грн 00 коп.; за IV кв. 2017 року завищення амортизаційних відрахувань на загальну суму 512 929 грн 02 коп.; за І кв.2018 року завищення амортизаційних відрахувань на загальну суму 61 359 грн 38 коп., за II кв. 2018 року заниження амортизаційних відрахувань на загальну суму 165586 грн 74 коп.; за III кв. 2018 року завищення амортизаційних відрахувань на загальну суму 1016134 грн 54 коп.

Таким чином, враховуючи зазначене, ТзОВ «Технологія базальту» завищено амортизаційні відрахування на загальну суму 1 298 66 грн 60 коп., в т.ч. за 2017 рік в сумі 386 760 грн 42 коп., та за 9 місяців 2018 року на суму 911 907 грн 18 коп.

Основні засоби - це термін, який використовують у бухгалтерському обліку та визначений Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженим наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 року № 92 (далі - П(С)БО 7).

Згідно з пунктом 4 11(С)БО 7 основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально- культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Відповідно до підпункту 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 ПК України основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Відповідно до ПІКОВО 121 амортизацію починають нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому об`єкт основних засобів став придатним для корисного використання. Основні правила нарахування амортизації такі:

1) амортизаг о нараховують з 1-го числа місяця, наступного за місяцем введення об`єкта ОЗ в експлуатацію.

Тобто початок нарахування амортизації не залежить від того, з якого числа місяця такий об`єкт був введений в експлуатацію. Суму амортизації потрібно визначати за повну кількість календарних місяців його перебування в експлуатації у звітному періоді. При цьому під повною кількістю календарних місяців експлуатації розуміють період з 1-го по 1- ше число місяця;

2) НП(С)БО 121 пов`язує початок нарахування амортизації з придатністю конкретного об`єкта ОЗ для корисного використання. Але у Методрекомендаціях ОЗ (пункт 2 розділу V) визначено: нарахування амортизації здійснюють протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта 03 при визнанні цього об`єкта активом (тобто при зарахуванні на баланс).

У процесі використання об`єктів основних засобів економічні вигоди, втілені в них, споживаються підприємством, внаслідок чого зменшується залишкова вартість основних засобів, що відображається шляхом нарахування амортизації.

Об`єктом амортизації є всі основні засоби, крім землі.

Нарахування амортизації здійснюється протягом терміну корисного використання (експлуатації) об`єкта, що встановлюється підприємством при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс), і припиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації.

Відповідно до П(С)БО 7, нарахування амортизації починається з місяця, наступного за місяцем, у якому об`єкт основних засобів став придатним для корисного використання.

Вартість основних засобів, яка амортизується - це первісна необоротних активів за вирахуванням їх ліквідаційної вартості.

У свою чергу, ліквідаційна вартість - сума коштів або вартість інших активів, яку підприємство очікує отримати від реалізації (ліквідації) необоротних активів після закінчення строку їх корисного використання (експлуатації) за вирахуванням витрат, пов`язаних з продажем (ліквідацією).

Строк корисного використання (експлуатації) - очікуваний період часу, протягом якого необоротні активи будуть використовуватися підприємством або з їх використанням буде виготовлено (виконано) очікуваний підприємством обсяг продукції (робіт, послуг).

Пунктом 138.3 статті 138 ПК України встановлено порядок розрахунку амортизації основних засобів або нематеріальних активів для визначення об`єкта оподаткування в податковому обліку.

Розрахунок амортизації основних засобів або нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуваннм обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту.

При такому розрахунку застосовується методи нарахування амортизації передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, крім «виробничого» методу.

Для розрахунку амортизації відповідно до положень цього пункту визначається вартість основних засобів та нематеріальних активів без урахування їх переоцінки (уцінки, дооцінки), проведеної відповідно до положень бухгалтерського обліку.

ТзОВ «Технологія базальту» нарахування амортизації здійснюється методом прямолінійного списання.

Цей метод передбачає рівномірне списання (розподіл) вартості об`єкта основних засобів, що амортизується, протягом строку його експлуатації. Щорічні амортизаційні відрахування визначаються діленням вартості, яка амортизується, на очікуваний період часу використання об`єкта основних засобів.

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що всупереч зазначеним нормативним актам ТзОВ «Технологія базальту» завищено амортизаційні відрахування на загальну суму 1 298 667 грн 60 коп., в том числі за 2017 рік в сумі 386 760 грн 42 коп. та за 9 місяців 2018 року на суму 911 907 грн 18 коп.

Разом з тим, перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань з ПДВ за період 01 липня 2017 року по 30 вересня 2018 року встановлено їх заниження на загальну суму 165 750 грн 00 коп.

Як вже зазначалося судом, перевіркою встановлено взаємовідносини ТзОВ «Технологія Базальту» з ТзОВ «Компанія з управління активами «Антара», зокрема, ТОВ «КУА «Антара» надає для ТОВ «Технологія Базальту» в оренду частину нежитлового приміщення загальною площею 301,3 кв.м., яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Липська, 10, яке складається з основного та підсобного приміщень (договір оренди №01/01-ОЛ від 01 січня 2018 року).

На порушення вимог підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14, статті 185, пункту 187.1 статті 187, статті 188 ПК УКраїни ТзОВ «Технологія Базальту» суми податку на додану вартість з реалізації послуг по оренді нежитлового приміщення, за адресою м. Київ, вул. Липського, 10, не враховано до податкових зобов`язань.

Дане порушення призвело до заниження задекларованих показників в рядку декларації 9 «Усього податкових зобов`язань» на загальну суму 145 217 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не с об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 ПКУ (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПКУ) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX ПКУ, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 ПКУ та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 ПКУ);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом189.9. статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригувань до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах /послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподаткованих операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю, платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податакову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, відповідно до пункту 120-1.2. статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надасться отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової, накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником.

Оскільки реалізовані ТМЦ, сума ПДВ при придбання яких було включено до складу податкового кредиту, не прийняли участь в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, то такий платник податку на підставі пункту 198.5 статті 198 ПКУ зобов`язаний визначити податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи із бази оподаткування, визначеної пунктом 189.1 статті 189 ПКУ.

Враховуючи вищевикладене, в порушення пункту 120-1.2. статті 120-1, пункту 198.5 статті 198, пункту .201.10 статті 201 ПК України ТзОВ «Технологія Базальту» не складено податкову накладну та не зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних чим занижено податкові зобов`язання з ПДВ за період січень - вересень 2018 року на суму 145 215 грн. в тому числі: за січень 2018 року грн. 00 коп., за квітень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп., за травень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп., за червень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп., за липень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп., за серпень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп., за вересень 2018 року в сумі 16 135 грн 00 коп.

Крім того, внаслідок не підтвердження факту списання ПММ по вантажному автомобілю позивачем занижено задекларовані показники в рядку декларації 9 «Усього податкових зобов`язань» на загальну суму 20535 грн., в тому числі: за червень 2018 року на суму 7247 грн 00 коп., за липень 2018 року на суму 1959 грн 00 коп., за серпень 2018 року на суму 4861 грн 00 коп., та за вересень 2018 року на суму 6468 грн 00 коп.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, суд приходить до висновку, що документи, надані позивачем на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій беззаперечно не свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість в даному випадку надані позивачем первинні документи не є достатніми та вичерпними для такого висновку, оскільки предметом спору в цій справі є підтвердження обставин реальності відображення у податковому обліку господарських операцій, які фактично не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом стосовно врахування реального часу їх здійснення, наявності матеріальних та трудових ресурсів, основних засобів для здійснення відповідної господарської діяльності, що свідчить про відсутність реальних правових наслідків за такими господарськими операціями.

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Зважаючи на викладене, суд вважає, що доводи позивача, викладені в позові та відповіді на відзив, спростовуються встановленими в ході розгляду обставинами та нормами законодавства.

Відтак, з наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку про правомірність податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській від 20 травня 2019 року №, №, №, відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про визнання їх протиправними та скасування.

Керуючись статтями 243-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк