Справа № 808/1871/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 жовтня 2019 року Справа № 808/1871/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в сумі 176 350,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість з податку на додану вартість (далі ПДВ), яка виникла в результаті несплати самостійно задекларованих сум, донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг відповідачем не сплачено, а тому він підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 176 350,03 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1871/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 06.07.2017.

Ухвалами суду від 06.07.2017 та від 03.08.2017, за клопотанням представника позивача, провадження у справі зупинено до 03.08.2017 та до 12.09.2017 відповідно. Ухвалами суду від 03.08.2017 та від 12.09.2017 провадження у справі поновлено.

03.08.2017 від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов (вх. №21884), в яких ФОП ОСОБА_1 посилається на відсутність заборгованості, на підтвердження чого, серед іншого, надає копії платіжних доручень за період з квітня 2016 року по березень 2017 року. Також вказує, що пеню нараховано на виконання постанови суду по справі №808/3554/13-а, проте вказаною постановою визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.03.2013 № 2 та № . Також відповідач наголошує на тому, що податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 №, яке є однією із підстав позову, оскаржено в судовому порядку (справа №808/2337/17).

Ухвалою суду від 12.09.2017 зупинено провадження у справі №808/1871/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №808/2337/17.

Ухвалою суду від 10.06.2019 провадження у справі №808/1871/17 поновлено та призначено судове засідання на 18.06.2019.

Ухвалою суду від 18.06.2019 відкладено розгляд справи до 08.07.2019 та зобов`язано позивача надати суду до 08.07.2019: інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 з квітня 2017 року по теперішній час; довідку щодо стану заборгованості відповідача станом на дату судового засідання. Позивачем вимоги ухвали суду від 18.06.2019 не виконано; документів не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрована в якості фізичної особи підприємця.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до довідок про стан заборгованості станом на 20.04.2017 та 09.10.2017, за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100) в сумі 176 350,03 грн.

Як зазначає позивач, податковий борг з податку на додану вартість виник у зв`язку із:

- самостійним поданням відповідачем: звітної податкової декларації за квітень 2016 року від 17.05.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 4 127,00 грн.; звітної податкової декларації за травень 2016 року від 21.06.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 7,00 грн.; звітної податкової декларації за червень 2016 року від 19.07.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 6 357,00 грн.; звітної податкової декларації за липень 2016 року від 22.08.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 21 789,00 грн.; звітної податкової декларації за серпень 2016 року від 30.09.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 13 624,00 грн.; звітної податкової декларації за вересень 2016 року від 30.10.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 28 385,00 грн.; звітної податкової декларації за жовтень 2016 року від 18.11.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 15 680,00 грн.; уточнюючого розрахунку за жовтень 2016 року від 01.10.2016 №, яким самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 151,00 грн. та розмір штрафної санкції у сумі 5,00 грн.; звітної податкової декларації за листопад 2016 року від 20.12.2016 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 11 814,00 грн.; звітної податкової декларації за грудень 2016 року від 30.10.2017 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 15 725,00 грн.; звітної податкової декларації за лютий 2017 року від 17.02.2017 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 2 245,00 грн.; звітної податкової декларації за лютий 2017 року від 30.03.2017 №, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 3 214,00 грн.;

- проведенням податковим органом перевірок платника податків, а саме: камеральної перевірки, за результатами якої складено акт від 12.05.2016 №84/08-22-13-01/ НОМЕР_1 , на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 №, яким застосовано штраф у розмірі 568,98 грн.; камеральної перевірки, за результатами якої складено акт від 08.08.2016 №195, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 №, яким застосовано штраф у розмірі 4 371,00 грн.;

- нарахуванням пені в сумі 48 287,05 грн. за несвоєчасну сплату податкового боргу, на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 відповідачу нараховано пеню у розмірі 24 529,16 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Тобто, суми податкового зобов`язання з ПДВ, визначені відповідачем самостійно у вищевказаних податкових деклараціях та уточнюючому розрахунку, не є спірними.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до приписів пп. 60.1.4 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Судом встановлене, що податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 №, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 4 371,00 грн., оскаржене ним у судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.09.2017 по справі №808/2337/17, яка набрала законної сили 26.02.2018, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 Є.А. задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №, прийняте 08.08.2016 Бердянською об`єднаною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано штраф у розмірі 20% у сумі 4371 грн. 00 коп. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Тобто, податкове повідомлення-рішення від 08.08.2016 № на момент розгляду адміністративної справи №808/1871/17 є скасованим, отже позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно стягнення з відповідача пені в сумі 48 287,05 грн. за несвоєчасну сплату податкового боргу слід зауважити наступне.

У відповідності до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується (п. 129.2 ст. 129 ПК України).

З матеріалів справи довідок про заборгованість та інтегрованої картки платника податків судом встановлено, що нарахування пені в сумі 48 287,05 грн. здійснено контролюючим органом на підставі службової записки, на виконання постанови суду від 28.11.2014 №808/3554/13-а.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2013 по справі №808/3554/13-а у задоволені адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2013 № 2 та № відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2013 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.05.2015 скасовано ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 та постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2013, справу №808/3554/13-а (СН/808/41/15) направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2016 позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 апеляційну скаргу Бердянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.06.2016 у справі №808/3554/13-а (СН/808/41/15) залишено без змін.

За таких обставин, судовим рішенням у справі №808/3554/13-а (СН/808/41/15), яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 18.03.2013 № 2 та № , отже нарахування контролюючим органом пені із посиланням на вказане рішення суду є необґрунтованим, а вимоги в частині стягнення з відповідача пені у сумі 48 287,05 грн. недоведеними.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу, що виник внаслідок самостійного подання відповідачем податкової звітності та проведення камеральної перевірки, результатом якої стало податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 №, яким застосовано штраф у розмірі 568,98 грн., слід звернути увагу на таке.

Як вбачається з інтегрованої картки відповідача, станом на 30.04.2016 за нею обліковувалась недоїмка з ПДВ у розмірі 208 681,56 грн.

Відповідачем до матеріалів справи надано платіжні доручення за період з квітня 2016 року по березень 2017 року, якими підтверджується сплата зобов`язань з ПДВ на загальну суму 126 020,00 грн.; реєстр транзакції ДКСУ за період з 01.04.2016 по 31.07.2017 із електронного кабінету платника податків; витяги про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку.

Разом з тим, п. 87.9 ст. 89 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 131.2 статті 131 ПК України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Слід наголосити, що спір розглядається у 2019 році, в той час як контролюючий орган звернувся із позовом у 2017 році, проте жодного доказу на підтвердження наявності у відповідача податкового боргу на момент розгляду справи по суті позивачем не надано; вимоги ухвали суду від 18.06.2019, якою позивача зобов`язано надати суду до 08.07.2019 інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 з квітня 2017 року по теперішній час; довідку щодо стану заборгованості відповідача станом на дату судового засідання ним проігноровано.

Отже, всупереч приписів ст. 77 КАС України позивачем не надано жодного належного та достовірного доказу на підтвердження обґрунтованості своїх вимог.

Таким чином, враховуючи положення п. 87.9 ст. 89 ПК України, відповідно до яких погашення податкового боргу відбувається за черговістю його виникнення, наявність у відповідача станом на момент розгляду справи по суті несплачених узгоджених податкових зобов`язань за вказаними у позові деклараціями та податковим повідомленням-рішенням від 12.05.2016 № є недоведеним.

Слід зазначити, що враховуючи наявність станом на 30.04.2016 в інтегрованій картці платника недоїмки в сумі 208 681,56 грн., суд також не приймає твердження відповідача про сплату податкового боргу платіжними дорученнями за квітень 2016 року березень 2017 року, оскільки сплачені суми спрямовано на погашення зобов`язань за інший період, в порядку їх виникнення.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги податкової недоведеними та відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Запорізькій області відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 02.10.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко