Справа № 344/16257/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/605/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП ГУНП в м. Тернопільській області в особі сержанта поліції роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області Савлук Наталії Венедиктівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП ГУНП в м. Тернопільській області в особі сержанта поліції роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області Савлук Наталії Венедиктівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що він 04.09.2019 року о 12:09 годині рухався автомобілем марки PEUGEOT 308 номерний знак НОМЕР_1 в смт. Велика Березовиця по дорозі М19 (331 км,) де його зупинила поліція, вказавши, що він порушив правила, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год. Інспектор патрульної поліції виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - «перевищення встановлених обмежень швидкості руху». Ця постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу. Просив суд скасувати оскаржувану постанову, у зв`язку із невідповідністю висновків поліцейського сержанта поліції фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того інспектор поліції не надав документів про сертифікацію вимірювача швидкості на території України.

Позивач в судове засідання не з`явився.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, просив розглядати справу без його участі. До суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 19-20), за змістом якого представник відповідача просить в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що під час несення служби на автодорозі М-19 «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече», що знаходиться в межах населеного пункту Мамаївці, Чернівецької області, 04.09.2019 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області сержантом поліції Савлук Л.В. за допомогою лазерного вимірювача швидкості Tru Cam LTI 20/20 із серійним номером ТС000532 виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу PEUGEOT 308 номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 81 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив п. 12.9 б ПДР України. Після виконання вимог, передбачених ст. 18 та ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, зазначених в п. 2.1 ПДР. Позивач виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вищевказані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9 б ПДР України за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Окрім цього, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом Tru Cam LTI 20/20, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Також представник відповідача зазначив, що доводи позивача щодо відсутності у працівників поліції правомочності та навичок використання лазерного вимірювача не заслуговують на увагу, оскільки позивач не вказав, які самі правомочності поліцейських не підтверджені належним чином, окрім того, законодавством не передбачено необхідності документально підтверджувати оволодіння навиками роботи з даним приладом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.12.9б Правил Дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

З постанови серії ЕАВ № 1486748 від 04.09.2019 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 04.09.2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT 308 номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив п. 12.б. ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТгuСаm LТІ 20/20, який є сертифікованим та пройшов перевірку.

Згідно з п.10 Розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (Інструкція), затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем правил ПДР, надано запис з нагрудної камери та фотофіксація за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 на якій зображено автомобіль, на якому рухався позивач зі швидкістю 81 км/год.

Обставини,зазначені позивачем в позові, не можуть бути підставою для його задоволення, оскільки не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПП ГУНП в м. Тернопільській області в особі сержанта поліції роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області Савлук Наталії Венедиктівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова