Справа № 810/1942/16
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1942/16
УХВАЛА

про відмову у роз`ясненні судового рішення

02 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

позивач, представники відповідачів 1, 2: не з`явилися;

від представника відповідача 3: Кшемінська Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

09.06.2016 р. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України, відповідач-1), Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі - ліквідаційна комісія ГУ МВС в Київській області), Головного управління Національної поліції у Київській області (далі - ГУ НП в Київській області), в якому просить: скасувати наказ МВС України №440 о/с від 15 квітня 2016 року. Поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення Управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) або ж на іншій рівнозначній посаді відповідно до норм Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року. Стягнути з МВС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 листопада 2015 року. Стягнути з МВС України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року у справі № 810/458/15, скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року, позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди задоволено частково, а саме:

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 17 січня 2015 року №36 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 20 січня 2015 року №73о/с про звільнення позивача за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено майора міліції ОСОБА_1 (М-027592) на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) починаючи з 22 січня 2015 року.

Зобов`язано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23 січня 2015 року по 25 листопада 2015 року включно в розмірі 30 586,50 грн.

На виконання вищевказаної постанови наказом МВС України від 14 квітня 2016 року № 436 о/с:

Скасовано наказ МВС України від 17 січня 2015 року № 36 в частині накладення на майора міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Скасовано наказ від 20 січня 2015 року № 73 о/с про звільнення майора міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), починаючи з 22 січня 2015 року.

Зобов`язано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23 січня 2015 року по 25 листопада 2015 року включно в розмірі 30 586,50 грн.

На виконання вищевказаної постанови наказом МВС України від 14 квітня 2016 року № 436 о/с:

Скасовано наказ МВС України від 17 січня 2015 року № 36 в частині накладення на майора міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Скасовано наказ від 20 січня 2015 року № 73 о/с про звільнення майора міліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), починаючи з 22 січня 2015 року.

Наказом МВС України від 15 квітня 2016 року № 440 о/с, ОСОБА_1 звільнено з 06 листопада 2015 року через скорочення штатів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду вмотивовано тим, що оскільки питання подальшого проходження позивачем в органах національної поліції не було вирішено, відповідач при винесенні оскаржуваного наказу діяв у відповідності до вимог законодавства.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі № 810/1942/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 15 квітня 2016 року № 440 о/с в частині звільнення з 06 листопада 2015 року в запас Збройних Сил за пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) майора міліції ОСОБА_1

Поновлено майора міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 р. на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки).

Стягнуто з МВС України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.11.2015 року по 06.12.2016 року у розмірі 39 020,94 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 з 06.11.2015 р. на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) та виплати на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допущено до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду від 14.08.2019 р. у справі № 810/1942/16 касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. залишено без змін.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 06.01.2017 р. за вх. № 304 від Міністерства внутрішніх справ України надійшла заява про роз`яснення судового рішення, в якому його представник просить прийняти заяву про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. у справі № 810/1942/16 за позовом ОСОБА_1 .

Надати роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. по справі № 810/1942/16 щодо того, як на даний час виконати постанову суду щодо поновлення майора міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 р. на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу оперативного забезпечення управління внутрішньої безпеки в Київській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) враховуючи те, що всі атестовані посади в Міністерстві внутрішніх справ України скорочено, а також скорочено усі посади органів внутрішніх справ України, а їх діяльність повністю припинена з 07.11.2015 р. відповідно до законодавства України.

Надати роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 р. по справі № 810/1942/16 щодо того, яким чином та за рахунок яких коштів Міністерство внутрішніх справ України повинно здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 25.11.2015 р. по 06.12.2016 р. у розмірі 39 020,94 грн. враховуючи те, що позивач отримував грошове забезпечення не в Міністерстві внутрішніх справ України, а в ГУ МВС України в Київській області, яке на даний час не ліквідоване.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 р. заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.12.2016 р.

В судове засідання позивач, представники відповідачів 1, 2 не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого міститься в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

В судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо розгляду заяви без участі позивача. Представник відповідача 3 не заперечував проти розгляду заяви без участі позивача.

Зважаючи на те, що явка позивача обов`язковою не визнавалася, колегія суддів ухвалила подальший розгляд справи здійснювати без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача 3 залишив на розсуд суд вирішення питання щодо поданої заяви.

Ознайомившись із заявою представника відповідача 1 про роз`яснення судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення виникає тоді, коли воно є нечітким за змістом, неясним і незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть його виконувати. Роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Як вбачається із заяви представника відповідача 1, необхідність роз`яснення судового рішення обумовлена тим, що підрозділ, в якому проходив службу позивач на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Київській області є ліквідованим, як і Департамент внутрішньої безпеки МВС України, які виконували специфічні умови з попередження та розслідування протиправних дій співробітників органів внутрішніх справ України, а їхні працівники були оперативними співробітниками, які були наділені компетенцією, передбаченою КПК України.

На даний час, відповідно до Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 878, Міністерству внутрішніх справ України такі функції не належать.

У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» наказом МВС України від 06.11.2015 р. № 1388 «Про організаційно-штатні зміни» скорочено усі посади органів внутрішніх справ України, зокрема, посади управлінь, відділів внутрішньої безпеки в регіонах.

ОСОБА_1 був атестованим співробітником органів внутрішніх справ України та мав спеціальне звання майор міліції.

У той же час у зв`язку із ліквідацією органів внутрішніх справ в Міністерстві внутрішніх справ України скорочені всі посади атестованих співробітників та введено виключні посади державних службовців.

Заявник зазначає, що позивач не походив державну службу, а тому не може бути автоматично призначений на посаду державного службовця, оскільки процедура прийняття на державну службу регулюється Законом України «Про державну службу» та передбачає низку спеціальних заходів (проходження спеціальної перевірки, проходження стажування, проходження конкурсу тощо).

З урахуванням вищевикладеного, заявник вважає незрозумілим рішення суду апеляційної інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 на скороченій посаді.

Також заявник зазначає, що ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення в ГУ МВС України в Київській області, яке перебуває в стані припинення та на даний час не ліквідоване.

Відповідно до вимог ст.ст. 104, 105 ЦК України, Голова ліквідаційної комісії наділений усіма правами начальника ГУ МВС України в Київській області, а тому обов`язок щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу має бути покладений на ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області, а не на Міністерство внутрішніх справ України.

Вирішуючи питання про необхідність роз`яснення судового рішення, колегія суддів виходить із того, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

В той же час, колегія суддів зауважує, що за своєї суттю заява Міністерства внутрішніх справ України є заявою про встановлення способу виконання судового рішення, яка обумовлена необхідністю встановлення порядку його виконання, що свідчить про необхідність зміни судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, у випадку утруднення чи неможливості виконання судового рішення, заявник може звернутися в порядку ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про встановлення способу виконання судового рішення.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заяви про роз`яснення судового рішення, а тому вважає за необхідне відмовити в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 241, 254, 311, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Головного управління Національної поліції у Київській області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко

Повний текст ухвали виготовлено 02.10.2019 р.