Справа № 367/3068/19
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3068/19
Провадження №2-а/367/275/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Ірпінського ВП Приліпко Юрія Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2019 року відносно нього поліцейським СРПП №3 Ірпінського ВП сержантом Приліпко Юрієм Петровичем було винесено постанову, серії ДПО18 №385425 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно винесеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ноndа СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , 08.04.2019 о 18год 15хв. в м. Ірпінь, по вул. Соборна не надав перевагу пішоходу, який переходив проїжджу частину на пішохідному переході та при собі не мав полісу обов`язкового страхування.

Постанову, серії ДПО18 №385425 від 08 квітня 2019 року вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає про те, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Питання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.21.2 ст. 21 якого, і передбачені випадки, при яких інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати страховий поліс.

Так, зокрема, п. 21.2 ст. 21 вищезазначеного Закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Позивач звертає увагу на те, що при винесенні Постанови, протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього не складався та не оформлялись матеріали дорожньо-транспортної пригоди, а отже, вимога поліцейського щодо пред`явлення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупинити транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, проте порушення ПДР позивачем здійснено не було.

Так, відповідно до п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а згідно п. 18.4. правил, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Зазначає, що під час проїзду ним пішохідного переходу жодних перешкод чи небезпеки для пішоходів створено не було, оскільки в момент переїзду пішохідного переходу він знаходився у крайній праві смузі дороги, а пішохід знаходився далеко на протилежному боці проїжджої частини, а тому його зупинення працівниками поліції було незаконним.

Окремо звертає увагу на те, що відповідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова згаданих відомостей не містить.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд скасувати постанову, серії ДП018 №385425 від 08.04.2019, винесену поліцейським СРПП №3 Ірпінського ВП сержантом Приліпко Юрієм Петровичем про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представник не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливо розглядати справу без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП №3 Ірпінського ВП сержантом Приліпко Юрієм Петровичем було винесено постанову, серії ДПО18 №385425 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ноndа СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , 08.04.2019 о 18год 15хв. в м. Ірпінь, по вул. Соборна не надав перевагу пішоходу, який переходив проїжджу частину на пішохідному переході та при собі не мав полісу обов`язкового страхування.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Питання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.21.2 ст. 21 якого, і передбачені випадки, при яких інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати страховий поліс.

Так, п. 21.2 ст. 21 вищезазначеного Закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Законодавством встановлено вичерпні випадки, коли інспектор поліції має право вимагати у водія пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серед яких складення протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При винесенні Постанови, протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача не складався та не оформлялись матеріали дорожньо-транспортної пригоди, а отже, вимога поліцейського щодо пред`явлення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною.

Крім того, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупинити транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, проте порушення ПДР позивачес здійснено не було.

Так, відповідно до п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а згідно п. 18.4. правил, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова згаданих відомостей не містить.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході судового розгляду відповідач доказів на спростування позовних вимог не надав, відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився без поважних причин.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, а отже постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення - до закриття.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову, серії ДП018 №385425 від 08.04.2019, винесену поліцейським СРПП №3 Ірпінського ВП сержантом Приліпко Юрієм Петровичем про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Копії рішення направити сторонам для відому.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 186 КАС України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк