Справа № 540/654/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/654/19

Головуючий в 1 інстанції: Хомякова В.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 03 липня 2019 року

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Запорожана Д.В, ОСОБА_2

за участі секретаря судового засідання: Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України про стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі № 821/858/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області за період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року в сумі 73 319,68 грн. з відрахуванням до бюджету обов'язкових платежів; зобов'язання у 10-денний строк подати звіт про виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 зазначив, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року по справі №821/858/16 в частині поновлення його на посаді добровільно шляхом прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України не виконана, внаслідок чого він має право, відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року задоволено адміністративний позов в частині стягнення з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_3 середнього заробітоку в сумі 73319,68 грн. за час затримки виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року по справі № 821/858/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року, з відрахуванням до бюджету обов'язкових платежів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У своїх доводах апелянт зазначає, що Міністерством юстиції України не прийнято наказу про поновлення ОСОБА_3 на посаді у визначений у позові період, а тому відсутні підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Крім того, апелянт зазначає, що позивачем протягом спірного періоду було отримано заробітну плату за іншим місцем роботи, що перевищує розмір нарахованого середнього заробітку за час невиконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 25.05.2015 року №1674/к ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із збереженням 9 рангу державного службовця, в порядку переведення, як такого, що успішно пройшов стажування, з випробувальним терміном шість місяців.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.05.2016 року № 2917/к ОСОБА_3 присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії "Б" посад державної служби з 01.05.2016 року.

Наказом Міністерства юстиції України від 26.05.2016 року № 3088/к ОСОБА_3 звільнено з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 27.05.2016 року за власним бажанням відповідно до частини 2 статті 86 Закону України "Про державну службу".

27.05.2016 року в. о. начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області прийнято наказ № 1244/1 "Про звільнення ОСОБА_3А.", яким оголошено наказ Міністерства юстиції України від 23.05.2016 року № 2917/к.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 року в справі №821/858/16 визнано протиправними та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 3088/к "Про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника Головного територіального управління юстиції у Херсонській області", наказ ГТУЮ у Херсонській області від 27.05.2016 року № 1244/1 "Про звільнення ОСОБА_3А.", вирішено поновити ОСОБА_3 на посаді начальника ГТУЮ у Херсонській області з 27.05.2016 року та стягнуто з Головного управління на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 54880,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 року, залишеного без змін постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 року в справі №2140/1510/18, стягнуто з ГТУЮ у Херсонській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання постанови ОААС від 23.11.2016 року по справі № 821/858/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника ГТУЮ у Херсонській області за період з 23.11.2016р. по 31.07.2018р. в сумі 183957,76 грн.

На день розгляду даної справи постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 по справі № 821/858/16 в частині поновлення позивача на займаній посаді залишається невиконаною.

Позивач вважає, що він має право на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, що і стало підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді добровільно шляхом прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції не виконано, внаслідок чого позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

В свою чергу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не обґрунтовано необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Колегія суддів зазначає, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 по справі № 821/858/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді добровільно шляхом прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України не виконана, а тому доводи позивача про те, що він має право, відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі є обґрунтованими.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно обчислений середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року (167 днів) в сумі 73319,68 грн.,

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 Верховного Суду у постанові від 25 травня 2016 року (у справі № 6-511цс16) та у постанові від 20.06.2018 року (у справі №826/808/16) зробила висновок про те, що: виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що отримання заробітної плати за іншим місцем роботи не є підставою для позбавлення позивача від права на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

В свою чергу, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на відсутність наказу про поновлення позивача на роботі за рішенням суду та відповідно неможливість встановити строк затримки виконання рішення суду, оскільки вказані апелянтом обставини не є підставою для звільнення відповідача від виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника і у звязку з невиконанням такого рішення від обовязку виплатити останньому середнього заробітку на підставі положень статті 236 КЗпП України.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року (справа №332/603/17).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді ОСОБА_3 може бути стягнута лише з Міністерства юстиції України, оскільки саме на Міністерство юстиції України покладено обовязок винесення наказу про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Херсонській області.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з Міністерства юстиції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді у період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_2