Справа № 560/430/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/430/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

01 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західного офісу Державної аудиторської служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Західного офісу Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування наказів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в даному випадку не було належних підстав для проведення дисциплінарного провадження (відсутній факт вчинення дисциплінарного проступку, зафіксований на відповідних матеріальних носіях інформації), а тому наказ Західного офісу Держаудитслужби від 18.12.2018 № 642-о «Про проведення дисциплінарного провадження» є незаконним.

Також позивач вважає протиправним наказ Західного офісу Держаудитслужби від 18.12.2018 № 642-о яким його було звинувачено, серед іншого, у «перевищенні повноважень при виконанні договору про надання послуг, укладеного між Західним офісом Держаудитслужби та ДП «Західний технічно-експертний центр Держпраці» від 27.11.2018 р. № 7437-17/231», оскільки, ОСОБА_1 , не був стороною зазначеного договору та не мав жодного відношення ані до його укладення, ані до його виконання. 01 лютого 2019 року Західним офісом Держаудитслужби прийнято наказ № 66-о «Про оголошення догани», відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку з чим, позивач вважає наказ Західного офісу Держаудитслужби від 01.02.2019 № 66-о незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування судом всіх обставин справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

27 серпня 2019 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

05 та 27 вересня 2019 року до суду від відповідача надішлю пояснення (клопотання).

Позивач та його представник щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечували. Просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 308 КАС України та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи неоспорені факти про те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.03.2018 визнано протиправним та скасовано наказ Державної фінансової інспекції України №32-о від 04.12.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 09.07.2018 року № 266-о. ОСОБА_1 з 10 липня 2018 року було призначено на посаду начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби № 642-о від 18 грудня 2018 року «Про проведення дисциплінарного провадження» відкрито дисциплінарне провадження стосовно начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області ОСОБА_1 , та наказано Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Західного офісу Держаудитслужби провести з 19.12.2018 року до 27.12.2018 року дисциплінарне провадження за фактами щодо невиконання наказу Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 року № 277 ОСОБА_1 та факту перевищення ним повноважень при виконанні договору укладеного між Західним офісом Держаудитслужби та ДП "Західний технічно-експертний центр Держпраці" від 27.11.2018 року № 7437-17/231.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби № 671-о від 26 грудня 2018 року продовжено строк службового розслідування стосовно ОСОБА_1

Комісією з розгляду дисциплінарних справ Західного офісу Держаудитслужби сформовано дисциплінарну справу та складено висновок від 26.12.2018 року про наявність чи відсутність у діях державних службовців дисциплінарного проступку та підстав для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності і винесено подання про застосування до начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби № 66-о від 01 лютого 2019 року оголошено догану ОСОБА_1 за невиконання наказу начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 року № 277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці", перевищення повноважень передбачених Положенням про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 №189, та Розподілом обов`язків між начальником та заступниками начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 05.07.2018 року №201, що є порушенням основних обов`язків державного службовця, передбачених пунктами 7, 8 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» та депремійовано позивача за лютий 2019 року.

Вважаючи вищезазначені дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, не доведено та не підтверджено достатніми та беззаперечними доказами обставин, які могли б слугувати підтвердженням вчинення зі сторони позивача дисциплінарного проступку та які могли бути правомірною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у формі догани, згідно наказу Західного офісу Держаудитслужби від 01.02.2019 року № 66-о "Про оголошення догани".

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. (далі - Закон №889-VIII).

В свою чергу, за визначенням, наведеним у частині 2 статті 1 Закону №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно із статтею 64 Закону №889-VIII - за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Так, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, у відповідності до приписів частини першої статті 65 Закону №889-VIII, є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону №889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно із частиною 6 статті 66 Закону №889-VIII - дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Положеннями частин 1, 9-11 статті 69 Закону №889-VIII встановлюється, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частиною 1 статті 73 Закону №889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

При цьому, порядок призначення та проведення службового розслідування встановлений статтею 71 Закону №889-VIII, а також регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13.06.2000р. (далі - Порядок №950).

Так, з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

Службове розслідування стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», проводиться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, а стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», - дисциплінарною комісією у державному органі.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з частинами 1,2 статті 74 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується уповноваженим органом до працівника, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. У свою чергу, протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України - за порушення трудової дисципліни до державних службовців може бути застосовано тільки один з таких видів стягнень, як догана або звільнення.

Статтею 14 Закону "Про державну службу" передбачено заходи дисциплінарного впливу, які застосовуються до державних службовців за порушення трудової дисципліни, а саме:

- попередження про неповну службову відповідальність;

- затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Ці заходи є заходами дисциплінарного впливу, а не заходами дисциплінарного стягнення.

Застосування вказаних заходів дисциплінарного впливу не виключає можливості застосування водночас заходів дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 147 Кодексу законів про працю України.

До видів дисциплінарного стягнення віднесено: зауваження; догану; сувору догану; попередження про неповну службову відповідальність; звільнення з посади державної служби.

За кожний дисциплінарний проступок накладається одне дисциплінарне стягнення. Воно повинно відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного поступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховуються характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування завданої шкоди, попередня поведінка державного службовця та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки.

Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Застосування до працівника дисциплінарного стягнення - догани тягне для нього й інші негативні наслідки морального та матеріального характеру:

- протягом строку дії догани як дисциплінарного стягнення заходи заохочення відповідно до частини 3 статті 151 Кодексу законів про працю України до працівника не застосовуються;

- в разі оголошення працівникові догани відповідними положеннями про преміювання може передбачатися позбавлення такого працівника премій, інших заохочувальних виплат або зниження їх розміру;

- наявність у працівника не знятої догани враховується при визначенні його рівня кваліфікації та продуктивності праці в разі надання переважного права на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці;

- догана є передумовою звільнення за пунктом 3 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Застосування в установленому порядку догани до порушника трудової дисципліни та доведення про це до відома всього особового складу підприємства певною мірою чинить моральний вплив і на інших працівників, виробляє в їхній свідомості почуття невідворотності покарання за скоєний дисциплінарний проступок та спонукає їх не допускати порушень трудової дисципліни.

Таким чином догана як дисциплінарне стягнення, крім іншого, виконує виховну та профілактичну (попереджувальну) функції.

Догана, на відміну від інших видів дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення, є найбільш універсальним і може застосовуватися до будь-якої категорії працівників. Її застосовують і до тих працівників, на яких поширюються статути, положення та інші акти законодавства про дисципліну. Догана може застосовуватися за будь-який вчинений дисциплінарний проступок, навіть коли за такий проступок законодавство надає роботодавцеві право застосувати до працівника більш суворе дисциплінарне стягнення, серед них дисциплінарне звільнення, зокрема за вчинення працівником прогулу, появу на роботі в стані алкогольного сп`яніння, грубе порушення керівником підприємства своїх трудових обов`язків тощо.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавство не обмежує кількості застосувань догани до одного й того самого працівника за вчинення ним порушень трудової дисципліни за умови додержання вимоги частини другої статті 149 Кодексу законів про працю України, яка передбачає, що за кожне порушення трудової дисципліни може застосовуватися лише одне дисциплінарне стягнення.

Водночас застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком.

Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-от: Кодексу законів про працю України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.

Характерні ознаки умислу:

- усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки;

- передбачення негативних наслідків такої поведінки;

- бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх.

Необережність характеризується тим, що працівник, який вчинив дисциплінарний проступок, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. У трудовому праві вина як необережність виявляється зазвичай як недбалість.

Отже, незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Поважними причинами, що виключають вину працівника, можуть бути життєві обставини. Однак, не всі життєві обставини можуть визнаватися роботодавцем поважними причинами. Тоді в разі виникнення трудового спору наявність чи відсутність поважних причин, а отже, наявність чи відсутність вини працівника встановлює орган, що розглядає спір.

Надаючи оцінку доводам апелянта, що в діях позивача наявний дисциплінарний проступок у вигляді порушення правил етичної поведінки державних службовців; невиконання наказів та доручень керівників, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі наказів Західного офісу Держаудитслужби № 642-о від 18 грудня 2018 року "Про проведення дисциплінарного провадження" та № 671-о від 26 грудня 2018 року "Про продовження строку проведення дисциплінарного провадження" у період з 19.12.2018 по 02.01.2019 дисциплінарною комісією проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку, за результатами якого 26.12.2018 року Комісією складено висновок.

Зазначеним висновком зафіксовано, що за результатами службового розслідування Комісія дійшла висновку, що у діях начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області ОСОБА_1 . наявний дисциплінарний проступок, зокрема порушення правил етичної поведінки державних службовців; невиконання наказів та доручень керівників, зокрема наказу начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 №277 щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, у зв`язку з недотриманням пп. 7, 8 п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 8; п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 62 Закону України "Про державну службу"; п. 2, 4, 5 розділу 2 Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158, пп. 2 п. 10 Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженого наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 № 189.

Так, зі змісту оскаржуваного наказу відповідача за № 66-о від 01.02.2019 року слідує, що підставами для оголошення ОСОБА_1 догани стало наступне:

- невиконання наказу начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 № 277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці";

- перевищення повноважень передбачених Положенням про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 №189, та Розподілом обов`язків між начальником та заступниками начальника Управління Західного офісу в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 05.07.2018 №201, що є порушенням основних обов`язків державного службовця, передбачених пунктами 7, 8 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що начальником Західного офісу Держаудитслужби видано наказ від 23.11.2018 року №277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, а саме: начальника управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, заступника начальника управління - начальника відділу контролю органів влади, оборони, правоохоронних органів та місцевих бюджетів, заступника начальника управління - начальника взаємодії з правоохоронними органами та заступника начальника Західного офісу Держаудитслужби.

Західним офісом Держаудитслужби видано наказ від 23.11.2018 року №278 "Про створення атестаційної комісії".

На зазначених вище наказах заступником начальника Західного офісу Держаудислужби 04.12.2018 накладено резолюцію: " ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - забезпечити умови для проведення атестації робочих місць".

Судова колегія звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну службу», наказ (розпорядження), доручення має містити конкретне завдання, інформацію про його предмет, мету, строк виконання та особу, відповідальну за виконання.

Під час апеляційного розгляду справи було досліджено наказ від 23.11.2018 №277 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці», з приводу невиконання якого до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення, зі змісту якого було встановлено, що вказаний наказ позивача прямо не стосувався. Жодних конкретних завдань, як того вимагає ст. 9 Закону України «Про державну службу», стосовно виконання вказаного наказу, позивачу поставлено не було.

Також, встановлено, що між Західним офісом Держаудитслужби та ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" укладено договір від 27.11.2018 року №7437-17/231 про проведення атестації 4-ох робочих місць в Управлінні Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, в тому числі і начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області Крупи В.М..

На виконання договору від 27.11.2018 року №7437-17/231 фахівцями ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці", здійснено виїзд до м. Хмельницький 4-5 грудня 2018 року.

В судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що посадові особи ДП "Західний технічно-експертний центр Держпраці" 04.12.2018 надали позивачу для ознайомлення наступні документи: лист начальника Західного офісу Держаудитслужби, адресований керівнику зазначеного ДП, наказ за підписом головного інженера даного ДП та свої службові посвідчення, проте, із договором укладеним між ДП "Західний технічно - експертний центр Держпраці" та Західним офісом Держаудитслужби від 27.11.2018 №7437-17/231 позивача ознайомлено не було.

Вказане також підтверджується інформаційною довідкою відповідача з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку від 26.12.2018 року.

05.12.2018 року посадові особи ДП "Західний технічно-експертний центр Держпраці" склали акт про недопуск до аналізу показників напруженості трудового процесу від 05.12.2018 року №1, в якому зазначали, що посадовою особою - начальником Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області Крупою В.М . не допущено вказаних працівників ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" до аналізу показників напруженості трудового процесу, що є складовою процесу атестації робочого місця".

Під час розгляду справи позивач пояснив, що причиною не допуску було те, що під час проведення атестації 05.12.2018 року посадовою особою ДП "Західний технічно-експертний центр Держпраці" повідомлено позивача про проведення "фотографії робочого дня" для з`ясування емоційного стану позивача, на що останній поцікавився, яким чином це пов`язано з атестацією робочого місця за умовами праці, якими нормативними документами передбачені такі дії та попросив його повідомити, який саме документ, за якою формою та згідно з яким додатком до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992р., буде ним складено за результатами цієї роботи.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (із змінами), п. 1 якої визначає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому, У зв`язку з чим, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта щодо наявності підстав для проведення атестації аудит службою показників напруженості трудового процесу позивача.

Згідно п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 р. № 43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Отже, аналізуючи норми вищезазначеного Положення про Державну аудиторську службу України, судом встановлено, що останнє не визначає повноважень Державній аудиторській службі України, проводити атестацію робочих місць за умовами праці, а тому не вбачається підстав, що дають в даному випадку, можливість відповідачу проводити атестацію робочих місць.

Суд зауважує, що в апеляційній скарзі відповідач вважає, що факт не допуску позивачем фахівців "Західний експертно - технічний центр Держпраці" нібито є доведеним, однак при цьому жодним чином не спростовує висновків суду, викладених у рішенні від 13 травня 2019 року.

Окрім того, наказом начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 №277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, контроль за виконанням наказу покладено саме на Р. Кроляка начальника Західного офісу Держаудитслужби, а не на ОСОБА_1 . Із вказаного наказу також не вбачається, що даним наказом позивача зобов`язано до вчинення будь яких дій.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 (із змінами), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Проте, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, а у наказі від 23.11.2018 №277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" начальником Західного офісу Держаудитслужби не зазначено, який саме технологічний процес, використовуване обладнання, сировина або матеріали в Управлінні Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які могли б несприятливо впливати на стан здоров`я працівників Управління або їх нащадків.

Також, з матеріалів наданих до справи судом встановлено, що Західним офісом Держаудитслужби направлявся лист від 07.12.2018 №13-13-18о/7390-2018 на ім`я начальника Управління ОСОБА_1 з проханням надати детальну письмову інформацію про причини та підстави перешкоджання і недопущення працівників ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" до проведення атестації його робочого місця.

У відповідь на лист Західного офісу Держаудитслужби від 07.12.2018 № 13-13-18о/7390-2018 ОСОБА_1 скеровано листа від 10.12.2018 №13-22-01-13/5669-2018 "Інформація щодо проведення атестації робочого місця" де описується хронологія його спілкування 04 та 05 грудня 2018 року з працівниками ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці". У листі також вказано, що він пропонував працівникам центру ознайомити його з відповідними нормативно-правовими документами, щодо підстав та порядку здійснення працівниками Центру їх дій та зразок (форму) документу який буде ними складено за результатами їх роботи.

До отриманого листа ОСОБА_1 також повідомлено, що ним підготовлено та направлено рекомендований лист директору ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" М. Шпєлику №13-22-01-14/5611-2018 від 05.12.2018 "Повідомлення про протиправні дії" та електронним листом в.о. начальника Західного офісу Держаудитслужби В. Воїнського.

Судом в судовому засіданні досліджено лист №13-22-01-14/5611-2018 від 05.12.2018, з якого вбачається, що позивач повідомляє директора ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці", що ним, працівникам Центру, було запропоновано надати йому для ознайомлення договір укладений між Центром та Західним офісом Держаудитслужби; отримане працівниками завдання від керівництва Підприємства щодо їх роботи по виконанню "атестації робочого місця в Управлінні Держаудитслужби в Хмельницькій області, в чому йому було відмовлено. Також, у листі вказано, що працівниками Підприємства проведено обстеження невідомим йому приладом, проте станом на 15:55 год. 05.12.2018 з результатами обстеження його не ознайомлено та не надано документального підтвердження; не надано нормативно-правових документів, щодо підстав та порядку здійснення працівниками Центру їх дій. На думку позивача зазначене є втручання в діяльність працівника органу державного фінансового контролю та тягне за собою відповідальність, передбачену законодавчими актами.

Судом встановлено, що наказ Західного офісу Державної аудиторської служби України від 18.12.2018 р. № 642-о "Про проведення дисциплінарного провадження" винесено на підставі доповідної записки від 18.12.2018 начальника юридичного відділу Західного офісу Держаудитслужби Волянського О., якою ініційовано розгляд питання щодо проведення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 за невиконання наказу начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 № 277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці", перевищення повноважень передбачених Положенням про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 №189, та Розподілом обов`язків між начальником та заступниками начальника Управління Західного офісу в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 05.07.2018 №201.

При цьому, як вбачається із змісту вказаної записки, начальник юридичного відділу Західного офісу Держаудитслужби Волянський О. підставою для пропозиції розглянути питання щодо проведення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 вказав:

- лист від 14.12.2018 № 46-04-01/5967 директора ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці»;

-лист від 07.12.2018 № 13-22-09-13/5654-2018 заступника начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби А. Марценюка;

- інформацію з телефонної розмови між працівниками ДП та О. Волянським 04.12.2018 та 05.12.2018.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів, які б підтверджували, що позивачем вчинялись дії щодо перешкоджання проведення атестації робочих місць, а саме: начальника управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, заступника начальника управління - начальника відділу контролю органів влади, оборони, правоохоронних органів та місцевих бюджетів, заступника начальника управління - начальника взаємодії з правоохоронними органами та заступника начальника Західного офісу Держаудитслужби.

Натомість позивачем під час розгляду справи в повному обсязі підтверджено неможливість перешкоджання проведення атестації зазначених робочих місць.

Отже, враховуючи зазначене відповідачем не доведено будь-яких дій зі сторони позивача, щодо недопуску працівників ДП "Західний експертно-технічний центр Держпраці" до аналізу показників напруженості трудового процесу.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні факти, а саме підстави проведення дисциплінарного провадження, суд приходить до висновку, що зазначені підстави є не належними для проведення дисциплінарного провадження, оскільки в останніх відсутній факт вчинення дисциплінарного проступку, зафіксований на відповідних матеріальних носіях інформації.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими висновки апелянта щодо перевищення ОСОБА_1 повноважень при виконанні договору про надання послуг, укладеного між Західним офісом Держаудитслужби та ДП «Західний технічно-експертний центр Держпраці» від 27.11.2018 р. № 7437-17/231», оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 , не був стороною цього договору та не мав жодного відношення ані до його укладення, ані до його виконання.

Також, з матеріалів справи встановлено, що позивач просив начальника Західного офісу Держаудитслужби України, згідно заяви-вимоги від 29.12.2018, провести службове розслідування, з метою зняття безпідставних звинувачень (підозр) щодо невиконання наказу від 23.11.2018 р. № 277, недопущення до проведення атестації робочого місця працівників ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці», встановлення обставин щодо факту перевищення повноважень при виконанні договору, укладеного між Західним офісом Держаудитслужби та вказаним ДП від 27.11.2018 р. № 7437-17/231 та недотриманні правил етичної поведінки.

На вказану заяву позивач отримав лист начальника Західного офісу Держаудитслужби України від 29.12.2018 р. № 13-13-18о/7799-2018, у відповідності до якого позивачу було відмовлено у проведенні службового розслідування.

Колегія суддів зауважує, що відповідач приймаючи рішення про відмову у проведенні службового розслідування не конкретизував положень Закону України «Про державну службу», на підставі яких було прийнято таке рішення.

Згідно п. 14 ст. 7 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Тобто, судова колегія зазначає, що право проведення службового розслідування є гарантованим законом правом державного службовця, тому цьому праву кореспондує обов`язок суб`єкта призначення провести таке службове розслідування на вимогу державного службовця, а тому виходячи з наведеного, суд робить висновок, що відповідачем порушено право позивача, як державного службовця, що визначене Законом України «Про державну службу».

Водночас, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції встановлено відсутність в діях позивача порушення правил етичної поведінки державних службовців, невиконання наказів та доручень керівників, що могло стати підставою для призначення дисциплінарного провадження, а тому наказ Західного офісу Держаудитслужби від 18.12.2018 р. № 642-о «Про проведення дисциплінарного провадження» є таким, що прийнятий із порушенням норм діючого законодавства.

Частиною другою статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що обов`язковою умовою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність факту вчинення проступку та вини конкретної особи.

Разом з тим, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який став підставою для винесення наказу від 01.02.2019 р. № 66-о "Про оголошення догани".

За таких обставин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що доводи відповідача щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який полягає у невиконанні наказу начальника Західного офісу Держаудитслужби від 23.11.2018 № 277 "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" та перевищенні повноважень передбачених Положенням про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 02.07.2018 №189, та Розподілом обов`язків між начальником та заступниками начальника Управління Західного офісу в Хмельницькій області, затвердженим наказом Західного офісу Держаудитслужби від 05.07.2018 №201 є не обґрунтованими, у зв`язку з чим вказані обставини не можуть бути підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що накази Західного офісом Державної аудиторської служби України від 18.12.2018 р. № 642-о "Про проведення дисциплінарного провадження" та від 01.02.2019 р. № 66-о "Про оголошення догани" підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Також, судом зазначається, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції виходячи із тексту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Західного офісу Державної аудиторської служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 жовтня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.