Справа № 826/26944/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 жовтня 2019 року м. Київ№ 826/26944/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (відповідач-1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2)
провизнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №011-28593-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 20.01.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) згідно договору №011-28593-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 20.01.2015 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2018 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 скасовані, а матеріали справи скеровано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019 адміністративну справу №826/26944/15 прийнято до свого провадження суддею Скочок Т.О. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строк для подання до суду відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що уповноваженою особою безпідставно не було включено ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а Фондом, відповідно, не здійснено такої виплати на користь останньої.

Відповідачі не скористались наданим їм правом на подання до суду відзиву, що передбачено ухвалою від 22.01.2019. Водночас, під час первісного розгляду справи відповідачами надано до суду свої заперечення проти задоволення позовних вимог. Так, представником відповідача-1 зазначено, що за результатами проведеної перевірки правочинів, укладених ПАТ «Дельта Банк», встановлено факт нікчемності договорів, укладених у період з 16.01.2015, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших осіб та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на дію постанови Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних». У свою чергу, представником відповідача-2 у своїх запереченнях наголошено на тому, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо права та охоронювані законом інтереси позивача порушено не було, з огляду на відсутність у переданому уповноваженою особою переліку вкладників інформації про позивача, що унеможливило включення позивача до загального реєстру вкладників та проведення на користь позивача відповідних виплат.

Вирішуючи питання про належність розгляду у порядку адміністративного судочинства позовних вимог в частині визнати протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №011-28593-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 20.01.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 02.10.2015 №664, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 02.10.2015 №181. Відповідно до вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

На виконання положень ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», згідно з протоколом від 15.09.2015, затверджено результати перевірки, якою виявлено нікчемність договору від 20.01.2015 №011-28593-200115, укладеного з ОСОБА_1 . У свою чергу, наказом ПАТ «Дельта Банк» (тимчасова адміністрація) від 16.09.2015 №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема й договір від 20.01.2015 №011-28593-200115, укладений з ОСОБА_1 , про що вказано у додатку до вказаного наказу.

На підставі викладеного на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про нікчемність правочину 23.09.2015 №8821/1749, а саме: договору банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2015 №011-28593-200115, згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З приводу вказаного слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою, у силу п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спору. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, або такий, що йому не суперечить. Спір є приватно-правовим навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Помилковим є застосування ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), оскільки визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є не органом державної влади, а установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у ст.ст. 4, 37 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку він ухвалює обов`язкові для банків рішення, а з іншого здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку. Так, діючи як орган управління банку, Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй відповідних повноважень мають право:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторін за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю та інше.

Уповноважена особа Фонду діє в межах повноважень Фонду. На виконання своїх повноважень така особа, зокрема: 1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; 2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку (ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів банку, зокрема, забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання вказаних приписів оскаржуваними діями та рішенням уповноваженої особи Фонду, вчиненими та виданим останнім як органом управління банком, відповідний правочин банку віднесено до нікчемних. Такі дії та рішення є результатом внутрішньої перевірки правочинів банку, забезпеченої уповноваженою особою Фонду, і внутрішнім документом банку, обов`язковим для виконання працівниками, та не породжує обов`язків у контрагентів банку, оскільки обов`язок повернути майно (кошти) виникає у контрагентів не на підставі наказу (рішення) про виявлення нікчемних правочинів, а в силу закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України). Таке майно (кошти) може бути повернуто або добровільно, або у примусовому порядку на підставі судового рішення.

Щоб застосувати наслідки нікчемного правочину, банк як сторона такого правочину повинен звернутися з відповідним позовом до суду.

Оскільки позивач у межах даної адміністративної справи оскаржує рішення про віднесення правочину до нікчемного, прийняте уповноваженою особою Фонду не як суб`єктом владних повноважень, а як органом управління банком, що здійснює заходи із забезпечення збереження його активів і запобігання втрати майна та грошових коштів, такий спір не є публічно-правовим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №910/12294/16 (провадження №12-9зг18) (ЄДРСР №74188635).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене вище, суд вказує про те, що провадження у даній справі підлягає закриттю в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №011-28593-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 20.01.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , з огляду на неналежність розгляду останніх у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, на виконання ч. 1 ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до якої якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, слід зазначити, що встановлена правова природа оскаржуваного рішення про визнання правочину нікчемним (як і дій стосовно визнання правочину недійсним) унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому вказані позовні вимоги не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі в господарських судах). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №813/1061/16 (провадження №11-654апп18) (ЄДРСР №76262671) та від 27.02.2019 у справі №8269/8273/16 (провадження №11-775ас18) (ЄДРСР №80458469).

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №826/26944/15 в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору №011-28593-200115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 20.01.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

2. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою вимогою не допускається.

3. Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок