Справа № 420/4316/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4316/19
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень № 589-І та № 590-І від 11.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулась з позовом до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 11 липня 2019 року за № 589-І «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_3» та за № 590-І «Про покладення обов`язків сільського голови на секретаря сільської ради ОСОБА_2 ».

В обґрунтування позову вказала на порушення процедури скликання позачергової сесії сільської ради, на порушення регламенту сільської ради та не доведення до відома депутатів сільської ради про наявність постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 420/5237/18, якою скасовані попередні рішення сільської ради від 04.10.2018 року щодо дострокове припинення повноважень сільського голови та покладення обов`язків сільського голови на секретаря сільської ради.

18 липня 2019 року позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила суд зупинити оскаржувані рішення сільської ради та заборонити державному реєстратору проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, до моменту вирішення справи по суті.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувані рішення прийняті протиправно, а тому існує загроза внесення неправомірних і незаконних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте як вжиття заходів забезпечення позову має метою збереження існуючого становища до розгляду справи по суті у майбутньому.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року відмовлено у задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою такі доводи заяви про вжиття заходів забезпечення позову, як очевидність протиправності дій відповідача, а саме скликання позачергової сесії сільської ради не уповноваженою на те особою, порушення процедури скликання позачергової сесії, що є беззаперечними підставами для скасування оскаржуваних рішень. Зазначене, на думку апелянта, підтверджує наявність правових підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову. Також апелянт послався на те, що в межах іншої справи № 420/5237/18, яка стосувалась скасування рішень сільської ради від 04.10.2018 року щодо дострокового припинення повноважень сільського голови та покладення обов`язків сільського голови на секретаря сільської ради, суд першої інстанції ухвалою від 24.10.2018 року вжив заходи забезпечення позову саме шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень та заборони державному реєстратору вчиняти певні реєстраційні дії.

У доповненнях до апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що 26.07.2019 року була проведена реєстраційна дія щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна керівника, що, на думку апелянта, спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову.

Відповідач, Тузлівська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги та наголошує на тому, що вимога позивача про вжиття заходів забезпечення похову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення фактино призведе до вирішення спору по суті, що є неприпустим. У зв`язку з викладеним просить в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року - залишити без змін. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідача просить суд застосувати до позивача та її представника заходи процесуального примусу, передбачені ст.. 149 КАС України шляхом накладення штрафу за зловживання процесуальними правами та вчинення дій з метою перешкоджання судочинству.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень від 11.07.2019 року № 589-І та № 590-І.

18.07.2019 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії оскаржуваного рішення № 589-І від 11.07.2019 року «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_3» та зупинення дії оскаржуваного рішення № 590-І від 11.07.2019 року «Про покладання обов`язків сільського голови» до моменту вирішення справи по суті;

- заборони державному реєстратору проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи - Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (код за ) до моменту вирішення справи по суті.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, виходив з того, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, та не є самостійним способом захисту порушеного права, і не повинне призводити до вирішення вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної з забезпеченням права особи до вирішення справи по суті. При цьому суд не встановив будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в цій справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Заява про забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України, розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Приписами ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, статтею 150 КАС України, визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричиненню значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтована заява сторони, в тому числі, із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З аналізу ст. 150 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідачів. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язкові сторін.

Колегія суддів зазначає, що аналіз обставин справи свідчить про наявність спору між сторонами по справі, проте відсутні докази про реальність загрози можливого виникнення шкоди правам позивача.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, з наведених позивачем підстав, якими він обґрунтовував необхідність забезпечення позову у заяві, поданій до суду першої інстанції, та в апеляційній скарзі, у доповнені до апеляційної скарги, не вбачається наведених вище обставин.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції проте, що забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної з забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Як вбачається з відокремлених матеріалів справи, заява про забезпечення позову (а.с відокремлених матеріалів 53-57), складається тільки з тверджень щодо протиправності оскаржуваних рішень сільської ради, цитування норм права, та посилання на можливість здійснення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу - керівника сільської ради.

При цьому, а ні заява про вжиття заходів забезпечення позову, а ні апеляційна скарга, а ні доповнення до апеляційної скарги, не містять посилань на існування реальної можливості нанесення шкоди інтересам (правам) позивача; існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року у справі № 420/5237/18, яка стосувалась скасування рішень сільської ради від 04.10.2018 року щодо дострокового припинення повноважень сільського голови та покладення обов`язків сільського голови на секретаря сільської ради, оскільки зазначена ухвала скасована постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року (ЄДРСР № 78607120).

Доводи доповнень до апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, та відхиляються колегією суддів, оскільки ці доповнення не містять посилання на підстави, які суд може обґрунтовано вважати такими, що підтверджують неможливість захисту прав, свобод або інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості звертатися в подальшому із заявами про забезпечення позову, якщо виникнуть нові обставини, що будуть нести реальну загрозу правам та інтересам позивача.

Стосовно заявлених клопотань відповідача щодо застосування судом до позивача та її представника заходив процесуального примусу, передбачених ст. 149 КАС України, шляхом накладення штрафу за зловживання процесуальними правами та вчинення дій з метою перешкоджання судочинству, колегія суддів зазначає, що вкааною статтею передбачений такий захід процесуального випливу, проте вирішення питання щодо наявності підстав для його застосування є прерогативою суду, а суд не вбачає підстав для застосування цих заходів.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень № 589-І та № 590-І від 11.07.2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.