Справа № 953/16964/19
Суддя: Ніколаєнко І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кулик Владислава Станіславовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1438837 від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження по справі закрити.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.08.2019 року він рухався по пр. Московському, 307 в м. Харкові на транспортному засобі DAF CF 75/310, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений інспектором Кулик В.С., який зробив йому вимогу надати для перевірки документи: а саме посвідчення водія, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс, техогляд, накладну на вантаж. Вважає вимогу інспектора щодо пред"явлення свідоцтва про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, техогляд та накладну на вантаж незаконною. Зазначив, що розгляду справи не було, а інспектор роздрукував та вручив йому постанову про накладення адміністративного стягнення, обмеживши його в праві надання пояснень та на отримання правової допомоги, за відсутності доказів. Додатково зазначив, що зі змісту п.6 оскаржуваної постанови, вбачається, що він порушив "п. 22 ПДР - Порушення правил перевезення вантажів". Але Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, містять " розділ 22 - Перевезення вантажу". Тобто, згідно постанови, накладення на нього адміністративного стягнення відбулося за порушення неіснуючих норм законодавства. Крім того зазначив, що пунктом 30.3 ПДР, щодо перевезення небезпечних вантажів, відповідно встановлених: - п.п. д) "інформаційна таблиця небезпечного вантажу" - прямокутник оранжевого кольору із світлоповертальною поверхнею та каймою чорного кольору. Розмірі знака, написи ідентифікаційних номерів виду небезпеки і небезпечної речовини та його розміщення на транспортних засобах визначаються Європейською угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів; п.п. е) "знак небезпеки" - інформаційна таблиця у формі ромба, на якій зображено знак небезпеки. Зображення, розміри та розміщення таблиць на транспортних засобах визначаються Європейською угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів. Зазначає, що " Євпропейська угода про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів" не стала обов"язковою для виконання частиною національного законодавства України з підстав не здійснення Міністерством закордонних справ України її офіційного перекладу на державну українську мову, всупереч вимог Закону України "Про міжнародні договори України". Просить постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження закрити.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 відкрито провадження по справі.

Позивач відповідно до наявної в матеріалах справи заяви, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення судової повістки. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву судом не отримано.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1438837 від 20.08.2019 - 20.08.2019 року о 14-00 годині в м. Харків, проспект Московський, 307, водій керував транспортним засобом перевозив небезпечний вантаж, а саме дизельне паливо, без свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення небезпечних вантажів, чим порушив п. 22 ПДР - порушення правил перевезення вантажів і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 510 грн.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ст. 132-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП, зібрати належні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, а також доказів на підтвердження вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, не надав, відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову не направив.

В оскаржуваній постанові серії ЕАВ № 1438837 від 20.08.2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Відповідачем, докази на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду надані не були.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії ЕАВ № 1438837 від 20.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 268, 269, 286 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

Вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 1438837 від 20.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко