Справа № 808/9015/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 808/9015/15

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" ОСОБА_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року (суддя першої інстанції Стрельнікова Н.В.) у справі №808/9015/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк ОСОБА_2, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязати відповідача включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та передати дану інформацію (перелік) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.02.2015 між позивачем та ПАТ Дельта Банк було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях. Факт зарахування грошових коштів підтверджується платіжним дорученням, копія якого міститься в матеріалах справи. Та 23.09.2015 тимчасова адміністрація АТ «Дельта Банк» у листі №8821/2174 повідомила позивача, що договір банківського вкладу та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає дії щодо визнання договору банківського вкладу (депозиту) нікчемним, щодо не включення позивача до переліку та Загального реєстру вкладників є неправомірними, що призводить до невідшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом. Крім того, вважає, що не маючи належних та допустимих доказів для застосування підстави за пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто при відсутності даних про те, що платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, відповідач визнав договір банківського вкладу нікчемним, не зробив включення позивача до переліку та загального реєстру вкладників, що у решті призводить до невідшкодування коштів за рахунок Фонду за вкладом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у звязку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ Дельта Банк нікчемних договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між банком та фізичними особами клієнтами після 16.01.2015 включно, за якими кошти були зараховані від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 16.09.2015 був винесений наказ тимчасової адміністрації ПАТ Дельта Банк №813 Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями та 23.09.2015 направлено позивачу повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу. Наголошує, що відповідач діяв відповідно та в межах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Внаслідок застосування наслідків нікчемності до договору банківського вкладу, сума вкладу позивача була повернута на рахунки «ініціатора переводів», у звязку з чим позивач наразі не можу вважатися кредитором банку.

Позивач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 13.02.2015 року між ОСОБА_3 (Вкладник) та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (далі - АТ Дельта Банк, Банк) укладено Договір № 003-07535-130215 банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у гривнях, відповідно до п. 1.2 якого сума вкладу складає 49000,00 грн. Згідно із п. 1.3, 1.4 цього Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п. 1.6 цього Договору, та по 14 травня 2015 року включно. Процентна ставка на суму Вкладу становить 13 процентів річних. В п. 1.6 цього Договору вказано, банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №2736.

На виконання вказаного договору банківського вкладу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 49000,00 грн. були отримані на вкладний рахунок позивача від ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням № 45856483 від 13.02.2015.

02.03.2015 року постановою Правління Національного банку України №150 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до категорії неплатоспроможних АТ Дельта Банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк та з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк ОСОБА_2

Рішеннями Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 року та №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації було запроваджено на шість місяців по 02.10.2015 року включно.

Згідно протоколу від 15.09.2015 року засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ Дельта Банк, призначеної наказом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк №408 від 29.05.2015, комісія вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, перелік яких наведено в додатку №1 до протоколу, в якому зазначений і договір № 003-07535-130215, укладений з позивачем (№2308 переліку). Також запропоновано ОСОБА_1 особі видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладні рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, та щодо застосування наслідків такої нікчемності (а.с.74-76).

Наказом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ Дельта Банк ОСОБА_2 від 16.09.2015 №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, та перелік яких наведено в додатку №1 до цього наказу, зокрема, договір № 003-07535-130215, укладений з ОСОБА_3 (№2308 переліку). Внаслідок застосування наслідків нікчемності Договору банківського вкладу № 003-07535-130215 від 13.02.2015, кошти у розмірі 49000,00 грн. з рахунку позивача № 2736 повернуто на рахунок ОСОБА_4 № 4045 (а.с.77-79).

На адресу позивача представником АТ Дельта Банк направлено повідомлення від 23.09.2015 №8821/2174 про нікчемність правочину, а саме договору банківського вкладу (депозиту) № 003-07535-130215 від 13.02.2015, укладеного між АТ Дельта Банк та ОСОБА_3 відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

02 жовтня 2015 року постановою Правління Національного банку України №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ Дельта Банк вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ Дельта Банк.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181 Про початок процедури ліквідації АТ Дельта Банк та делегування повноважень ліквідатора банку розпочато процедуру ліквідації АТ Дельта Банк з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Призначено ОСОБА_1 особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ Дельта Банк, визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-51, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - ОСОБА_2 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_1 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

ОСОБА_1 особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_1 особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В спірному випадку позивача не включено до переліку вкладників у зв`язку з визнанням нікчемним договору банківського вкладу від 13.02.2015 року на підставі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже уповноважена особа Фонду на законодавчому рівні наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним і кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для цілей отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Апеляційний суд також враховує правову позицію, викладену в постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, відповідно до якої при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його ОСОБА_1 особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані ОСОБА_1 особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з встановлених обставин, що відповідачем не надано доказів того, що договір, укладений між позивачем та банком, є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України.

Відповідно до п.7 ч. 3 ст.38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Втім, укладений позивачем з Банком договір вкладу не передбачає жодних умов, які б надавали не встановлені законом переваги будь-яким кредиторам банку.

Надходження коштів на рахунок позивача від іншої особи не свідчить про нікчемність ні договору вкладу, ні самої транзакції щодо перерахування коштів, оскільки відповідні правочини вчинені у межах чинного законодавства, що регулює договірні відносини та відносини у сфері банківської діяльності.

ОСОБА_6 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ані інші правові норми, що регулюють спірні відносини, не встановлюють обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме: що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

В розумінні ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI в редакції станом на момент виникнення спірних відносин вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч.1 ст.2 Закону).

Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п.3 ч.1 ст.2 Закону).

Виходячи з наведеного, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу з визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI підстав.

Також суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення інформації про позивача до Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Виходячи з правовідносин, що склались між позивачем та Банком, судом першої інстанції вірно зазначено, що кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача, є вкладом, а позивач у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладником Банку та має право на гарантії, які визначені ст.26 названого Закону.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає виключні підстави для не включення вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а в даному випадку такі підстави відсутні, суд першої інстанції вірно встановив, що оскаржувані дії уповноваженої особи Фонду суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправними.

Наведені ОСОБА_1 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 808/9015/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко