Справа № 826/3858/15
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3858/15 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Степанюка А.Г.,

Беспалова О.О.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Рижий В.І. , Рибачок В.А.,

від відповідача: Літвінова Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Аерофлот-російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 30.01.2015 № 2470,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Аерофлот-російські авіалінії" з позовом до Державної авіаційної служби України, у якій просить суд визнати нечинною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 30.01.2015 № 2470.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, що на думку апелянта призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує про те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, однак не надано належної оцінки фактичним обставинам справи, зокрема визначенню строків застосування фінансових санкцій. Зокрема, апелянт наголошує, що оскільки порушення порядку та правил використання повітряного простору України ПАТ «Аерофлот» було виявлено 30 липня 2017 року, то останнім днем шестимісячного строку притягнення суб`єкта до відповідальності є 30 січня 2015 року.

За наведених обставин, апелянт наголошує, що Державіаслужбою дотримано строки встановлені ПКУ, ЦКУ та КАС України під час винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем, у свою чергу, подано до суду відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що відповідач хибно застосовує механізм обчислення строків та помилково вважає, що оскаржуване рішення було прийнято ним в межах визначеного законодавством строку. Натомість, суд першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів в повній мірі з`ясував всі обставини справи, правомірно спростував доводи відповідача та дійшов законних та обґрунтованих висновків.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 01 липня 2019 року без змін.

У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, а також відзиву на апеляційну скаргу відповідно.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 30.07.2014 на підставі телеграми Украероцентру ТЛГ № 300731 до відома ДАС України доведено, що повітряне судно позивача, яке виконувало рейс AFL 1905, здійснило політ 30.07.2014 о 06:38 год. з порушенням порядку використання повітряного простору України, незважаючи на заборону використання повітряного простору.

30.01.2015 державним інспектором Державіаслужби України у присутності представника позивача проведено перевірку інформації, викладеної в телеграмі Украероцентру ТЛГ № 300731, про що складено протокол №2470.

30.01.2015 Голова Державіаслужби України, розглянувши матеріали справи щодо порушення ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії", 119002, Росія, м. Москва, вул. Арбат, б. 10, встановив порушення позивачем правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1905, о 06 год. 38 хв. 30.07.2014 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України, що є порушенням статті 30 Повітряного кодексу України, пунктів 94 та 118 постанови КМ України від 29.03.2002 №401, за наслідком чого прийнято оскаржувану постанову №2470.

Вказаною постановою до ВАТ "Аерофлот-російські авіалінії" застосовано штраф у сумі 136000,00 грн.

Незгода позивача з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при виконанні рейсу AFL 1905 до Сімферополя 30.07.2014 о 06:38 год. ВАТ "Аерофлот" вчинено порушення правил та порядку використання повітряного простору України, а тому відповідач мав всі законні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій. Проте, оскільки оскаржувану постанову відповідачем було прийнято 30.01.2015, тобто поза межами граничного строку притягнення суб`єкта авіаційної діяльності до відповідальності з часу його виявлення, що у свою чергу, виключає можливість застосування штрафних санкцій, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Як встановлено судом, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що оскаржувану постанову було прийнято Державною авіаційною службою України в межах визначеного законодавством граничного строку притягнення суб`єкта авіаційної діяльності до відповідальності з часу його виявлення.

Отже, за наведених обставин, питання щодо правомірності висновків суду першої інстанції про порушення позивачем правил та порядку використання повітряного простору України та відповідно наявності підстав для прийняття оскаржуваного рішення під час апеляційного розгляду даної справи колегією суддів не вирішується.

Вирішуючи питання чи дотримано було відповідачем строків прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій на позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну авіаційну службу України» від 08 жовтня 2014 року № 520 уповноваженим органом з питань цивільної авіації є Державна авіаційна служба України.

Державна авіаційна служба України, як уповноважений орган з питань цивільної авіації, під час накладення штрафу за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті керується положеннями Порядку № 637.

Відповідно до п. 3.1. Порядку, Державна авіаційна служба України розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Відповідно до ч. 3 статті 128 Повітряного кодексу України та п. 3.5. Порядку штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Таким чином, стаття 128 ПК України містить два строкових обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Відтак, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм щодо правил та порядку використання повітряного простору України полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що закінчення будь-якого зі встановлених статтею 128 Повітряного Кодексу України строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Аналогічного правового висновку дотримується також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду про що останнім неодноразово вказувалось у прийнятих постановах, зокрема, від 14 березня 2018 року по справі № 826/2911/15, від 19 квітня 2018 року по справі № 826/2977/15, від 19 квітня 2018 року по справі №826/2985/15, від 04 червня 2019 року по справі № 826/7554/15 та інших.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що відповідно до пункту 121 розділу X Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державної авіаційної служби України.

Крім того, приписами п. 122 вказаного Положення передбачено, розслідування порушень порядку використання повітряного простору проводиться з метою встановлення причин виникнення та вжиття необхідних заходів для запобігання порушенням. Розслідування повинно починатися негайно після того, як стало відомо про факт порушення, та закінчуватися не пізніше ніж у семиденний термін.

Правовий статус телеграм Украероцентру, що передаються за допомогою системи зв`язку АРТМ регулюється Наказом Міністерства транспорту України від 23 вересня 2003 року N 736 «Про затвердження Правил авіаційного електрозв`язку в цивільній авіації України».

Як вбачається з матеріалів справи, телеграма Украероцентру № 271647 складена 30 липня 2014 року, тобто саме 30 липня 2014 року відповідачем встановлено факт вчинення правопорушення з боку позивача.

Отже, за наведених обставин та враховуючи те, що приписи ч. 3 ст. 128 Повітряного кодексу України пов`язують початок перебігу шестимісячного строку для накладення штрафу саме із моментом виявлення порушення, то початком відліку строку накладення уповноваженим органом з питань цивільної авіації штрафу на позивача є 30 липня 2014 року, а шестимісячний строк для накладення штрафу відповідно спливає - 29 січня 2015 року.

Натомість постанова відповідача № 2470 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації була прийнята лише 30 січня 2015 року, тобто поза межами шестимісячного строку з дня виявлення порушення правил.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищезазначені правові положення та обставини справи вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції, що Державною авіаційною службою України при прийняті оскаржуваної постанови не дотримано правових положень, які встановлені ч. 3 статті 128 ПК України та п. 3.5 Порядку № 637 щодо граничних строків накладення штрафу.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про дотримання останнім визначених нормами чинного законодавства граничних строків застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій за порушення у галузі цивільної авіації, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до відповідальності за вказане порушення на підставі ст.128 Повітряного Кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що постанова про накладення штрафу є протиправною.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповністю досліджено обставини справи або неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що колегією суддів не встановлено порушень судом першої інстанції під час вирішення даної справи, які відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для його скасування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді А.Г. Степанюк

О.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2019 року