Справа № 560/1877/18
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 560/1877/18

пр. № 2-а/759/230/19

06 вересня 2019 року Святошинського районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участі секретарів Медвідчук В.В., Дроги Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейської роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Рибнік В`ячеслава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області капрала Рибнік В`ячеслава Олеговича від 20.12.2018 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до змісту вказаної постанови, 20.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а саме порушив правила обгону на мості, а також не надав для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто не пред`явив, чим порушив п.14.6, п.2.1 ПДР, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 гривень. Як зазначає позивача, постанова була складена без врахування його зауважень.

Позивачем ОСОБА_1 до канцелярії суду було надано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області капралом поліції Рибніком В`ячеславом Олеговичем відносно мене винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №9911284.

Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП. Як зазначено в постанові, він порушив правила обгону на мості, а також не надав для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто не пред`явив, чим порушив п.14.6, п.2.1 ПДР, у зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова по справі про адміністративне правопорушення. (а.с.5)

У зв`язку з тим, що позивач вважає вказану вище постанову незаконною, він був вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи це наступним.

Так, 20 грудня 2018 року 0 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 рухався по автодорозі Київ-Ковель-Ягодин М-07 281 км +500 м. на автомобілі OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому, проїджаючи по трасі Ковель-Київ у напрямку м.Коростень, в районі просп.Льва Ландау, б.181 він був зупинений патрульним автомобілем Toyota Priys білого кольору. В подальшому до його автомобіля підійшов співробітник патрульної поліції Рибнік В.О. та вимагав пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та повідомив, що він нібито порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1 та здійснив обгін на мосту.

Згідно правил дорожнього руху України розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснювати безпечний об`їзд не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Керуючись вимогами ПДР, рухаючись в попутному напрямку з автобусом (жовтого кольору, державний номерний знак мною не зафіксований), звернув увагу на швидкість його руху, яка складала менше 30 км/год. я здійснив маневр випередження автобусу наїхавши на лінію розмітки 1.1. маневр завершив більше ніж за 100 м до виїзду на міст.

Відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у визначених випадках: пункт 2)якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Покази свідків, які знаходилися з позивачем в автомобілі не були взяті до уваги та було відмовлено у отриманні їх свідчень за наполяганням самих свідків.

Крім того, поліцейським Рибніком В.О. відмовлено у наданні клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач зазначає, що своїми діями, Рибнік В.О. порушив вимоги ст.ст.278,279 та 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплено як ст.268 КУпАП, так і ст.59,63 Конституції України. Право на захист є одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є недопустимим.

Таким чином, складено незаконну постанову, факти викладені в ній не відповідають дійсності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області капралом поліції Рибніком В`ячеславом Олеговичем, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати вказану постанову, оскільки як зазначає позивач в його діях відсутні порушення п.14.6, п.2.1 ПДР України і відповідно складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, а також оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП, оскільки відповідач не навів жодних доказів, які б підтвердили винність позивача у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вказана норма закону передбачає альтернативу щодо місця розгляду наведених адміністративних правопорушень.

При цьому поняття «за місцем вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, що в даному випадку співробітником поліції порушено не було.

При цьому суд також приймає до уваги наступне.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач також посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки інспектором було порушено визначений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанову було складено за відсутності для цього підстав.

Як вбачається із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, причиною для притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач порушив правила зупинки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо відсутності події правопорушення суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 121, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейської роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Рибнік В`ячеслава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №9911284 від 20 грудня 2018 року винесену поліцейським роти №5 батальйону УПП в Рівненській області капралом поліції Рибніком В`ячеславом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.П`ятничук