Справа № 825/483/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 825/483/18
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Соломко І.І.,
за участю секретаря Пархомчука Д.А.,
представника заявника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконання рішення суду та зобов'язання подати звіт у справі №825/483/18,
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2018 задоволено позов частково. Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей від 23.12.2015 № 900, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією починаючи з 01.01.2016.

23.09.2019 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.04.2019 по справі №825/483/18, що передбачено ч.1 ст.382 КАС України.

Згідно ч.1 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

В судовому засіданні представник позивача заяву свого довірителя підтримав.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані, насамперед, приписами ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З викладеного випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, а відтак, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду адміністративного позову.

Між тим, питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення по даній справі, як вбачається з тексту рішення від 06.04. 2019 р., судом не вирішувалося.

При цьому, викладені у тексті рішення суду мотиви не дають підстав для висновку про необхідність обтяження владного суб`єкта обов`язком подати звіт у порядку ч.1 ст.382 КАС України.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду", рішення суду набрало законної сили 18.07.2018.

10.08.2018 позивач отримав виконавчий лист по справі №825/483/18.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення та враховуючи, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком, - в задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

У подальшому питання виконання рішення суду підлягають розгляду та вирішенню у порядку ст. 383 КАС України.

Тому, правильним способом захисту прав заявника буде звернення до суду в порядку, встановленому ст. 383 КАС України.

Керуючись ст. 44, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 294-296 КАС України.

Суддя І.І. Соломко