Справа № 400/1449/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1449/19

Категорія: 106030000 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 27.06.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини (далі ВЧ) НОМЕР_1 про:

- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 премії за лютий, березень, квітень 2018 року відповідно до пп.31.1, 31.4 Розділу ХХХІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 далі Інструкція №260);

- зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 премію за лютий, березень, квітень 2018 року відповідно до пп.31.1, 31.4 Розділу ХХХІ Інструкції №260.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він у період з 08 серпня 2016 року по 13 вересня 2018 року проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 . Однак, у період з лютого по квітень 2018 року йому протиправно не нараховувалась та не виплачувалась премія.

Також, позивач зазначав, що згідно рапортів за вх. №1148/5, №1148/6 від 01 березня 2018 року його безпосередній командир клопотав перед командиром ВЧ НОМЕР_1 про збільшення розміру щомісячної премії за лютий 2018 року підлеглому йому особовому складу дивізіону (в списках яких позивач відсутній). Також вказав, що клопотань командира артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 про зменшення розміру премії ОСОБА_1 до командира ВЧ НОМЕР_1 не подавалось.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивача не було включено до рапортів на преміювання безпосередніх командирів та відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_1 в лютому 2018 року. В подальшому, у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", до відповідача надійшла телеграма за вих. № 248/1479 від 26 березня 2018 року, у відповідності до якої з 01 січня 2018 року командирам військових частин вже не надавалось право на збільшення розміру щомісячної премії. Тобто, командири військових частин з 01 березня 2018 року втратили право збільшувати розмір щомісячної премії.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не виплати максимального відсотку премії ОСОБА_1 за лютий, березень, квітень 2018 року відповідно до п.п.31.1, 31.4 Розділу ХХХІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченою премією та максимальним відсотком премії за лютий, березень, квітень 2018 року відповідно до п.п.31.1, 31.4 Розділу ХХХІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- рішенням Міністра оборони України, доведеного відповідачу телеграмою за вих. від 09 лютого 2018 року №248/7/9/1/107 військовослужбовцям було встановлено розмір щомісячної премії в 2018 році, який розраховується у відсотках від посадового окладу відповідно до тарифного розряду займаних ними посад;

- відповідач 17 січня 2018 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 січня 2018 року №13 (витяг наданий до суду як додаток до відзиву й містяться в матеріалах справи) вступив у посаду головного старшини артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка, відповідно до штату військової частини НОМЕР_1 , мала на той час X тарифний розряд та посадовий оклад в розмірі 800 грн. Таким чином, позивач не був позбавлений повністю або частково щомісячної грошової премії з підстав, передбачених п.п.31.5, 31.6 Інструкції № 260.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В період з 08 серпня 2016 року по 13 вересня 2018 року проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 на посадах головного старшини військового оркестру та головного старшини артилерійського дивізіону.

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №212 від 13 вересня 2018 року позивача звільнено наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 31 липня 2018 року №78-РС у запас за п.п."б" п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок" (за станом здоров`я).

Нарахування додаткової премії (максимального відсотку премії) за лютий-квітень 2018 року позивачу не здійснювалось, оскільки його не було включено до рапортів на преміювання безпосередніх командирів та відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_1 .

13 вересня 2018 року позивач звернувся зі скаргою до командувача ВМС ЗСУ щодо зобов`язання командування ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому премію за лютий - квітень 2018 року.

01 лютого 2019 року Фінансово-економічне управління командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України надало відповідь на звернення позивача, згідно якої ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до рішення Міністра оборони України від 09 лютого 2018 року №248/7/9/2017 встановлення максимального відсотку премії військовослужбовцям не є обов`язковим, а є правом командира. За інформацією наданою ВЧ НОМЕР_1 нарахування додаткової премії (максимального відсотку премії) за лютий - квітень 2018 року ОСОБА_1 не здійснювалось, оскільки його не було включено до рапортів на преміювання безпосередніх командирів та відповідно до наказів командира ВЧ НОМЕР_1 .

20 лютого 2019 року позивач звернувся з аналогічною скаргою до Міністра оборони України.

Командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України за дорученням Міністра оброни України надано позивачу відповідь від 14 березня 2019 року, згідно якої вказано, що преміювання особового складу здійснювалося відповідно до вимог п.п.31.1-31.10 розділу ХХХІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260, та рішенням Міністра оборони України від 09.02.2018 року № 248/3/9/1/107, яким визначено, що встановлення максимального відсотка премії військовослужбовцям не є обов`язковим, а є правом командира. Рішення щодо конкретних розмірів преміювання командири, зокрема приймають з урахуванням результатів виконання службових обов`язків. Фактів порушення, про які йдеться в скарзі позивача не встановлено та у її задоволенні відмовлено.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що за період березень-квітень 2018 року позивач не притягався ані до адміністративної, ані до дисциплінарної відповідальності, відсутні накази командира військової частини про зменшення розміру премії на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії позивача, відсутні також рапорти з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) позивач із зазначенням конкретних причин, які стали підставою для цього, суд доходить висновку, що і за цей період не було підстав для не виплати максимального відсотка премії ОСОБА_2 .

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260 встановлено, що розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Для визначення розміру премії враховуються:

норми грошового забезпечення відповідно до законодавства;

спискова чисельність військовослужбовців.

Орієнтовна спискова чисельність військовослужбовців у розрізі бюджетних програм та категорій особового складу визначається Генеральним штабом Збройних Сил України за станом на початок року та за кожен місяць року та доводиться до відома Департаменту фінансів Міністерства оборони України протягом тижня після затвердження Державного бюджету України на відповідний рік.

Протягом року залежно від стану використання фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, розмір премії може бути переглянутий.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Міністра оборони України, доведеного відповідачу телеграмою за вих.№248/7/9/1/107 від 09 лютого 2018 року військовослужбовцям було встановлено розмір щомісячної премії в 2018 році, який розраховується у відсотках від посадового окладу відповідно до тарифного розряду займаних ними посад.

Згідно витягу з наказу від 16 січня 2018 року №13 ОСОБА_2 вступив у посаду головного старшини артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 з посадовим окладом в розмірі 800 грн. та щомісячною премією за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 425%, додаткової грошової винагороди в розмірі 60% місячного грошового забезпечення та надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до штату ВЧ НОМЕР_1 , дана посада відповідає X тарифному розряду.

На виконання рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою за вих.№248/7/9/1/107 від 09 лютого 2018 року, відповідачем протягом спірного періоду збільшувався розмір премії позивача до 555%, що підтверджується витягами з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 від 03 березня 2018 року №55, від 05 квітня 2018 року №82, від 05 квітня 2018 року №109.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що відповідач діяв правомірно в межах своїх повноважень та у відповідності до приписів Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260. Тому позов ОСОБА_1 є необґрунтованими та, відповідно, не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.