Справа № 709/401/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року справа № 709/401/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря - Сачинської В.С.,

представника відповідача - Медухи В.В. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроко» до заступника начальника Управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агроко" з позовною заявою до заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-087 від 01.03.2019 та №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-088 від 01.03.2019.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 28 січня по 01 лютого 2019 року інспектором праці Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування позивача, за результатами якого був складений акт №ЧК-80/375/АВ від 01.02.2019. В акті інспекційного відвідування встановлено порушення норм трудового законодавства, а саме: заробітна плата ОСОБА_1 за час перебування у відпустці з 04.01.2018 по 19.01.2018 виплачена 09.02.2018, що становить більше одного місяця; в особовій справі ОСОБА_1 відсутній підпис про ознайомлення з наказом про призначення на посаду головного інженера із матеріально-технічного забезпечення, виплата заробітної плати проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, відсутнє письмове повідомлення працівників про дату початку відпустки за два тижні. За наслідками інспекційного відвідування винесено оскаржувані постанови про накладення штрафу від 01.03.2019.

Позивач зазначає, що висновки акта інспекційного відвідування про виплату заробітної плати за період перебування у відпустці із затримкою більше одного місяця не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються відомостями про виплату працівникам СТОВ «Агроко» заробітної плати №448 від 12.01.2018, №454 від 24.01.2018 та №476 від 09.02.2018, а також платіжними дорученнями про перерахування зазначених виплат по заробітній платі ОСОБА_1 №27589 від 12.01.2018, №27804 від 24.01.2018, №28345 від 09.02.2018.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15.04.2019 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначає про неможливість притягнення його до відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення, згідно ст. 61 Конституції України.

Крім того, відповідачем не дотримано обов`язку повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу 01.03.2019, при цьому обставини вказані в цій позовній заяві були та є перешкодою як для складання акта про інспекційне відвідування так і винесення оскаржуваних постанов. Недотримання зазначених обставин тягне за собою порушення права позивача приймати участь під час розгляду уповноваженою особою питання про накладення стягнення, подавати клопотання, доводи, письмові документи та користуватися правовою допомогою фахівця у галузі права.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19.03.2019, залишеною в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019, справу передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

23 травня 2019 року справа №709/401/19 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді Руденко А.В. шляхом автоматизованого розподілу.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В. від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначене підготовче засідання у справі.

31 липня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що в ході інспекційного відвідування інспекторами праці виявлено порушення СТОВ «Агроко»: вимог ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», зокрема, встановлено, що виплата заробітної плати проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вказане встановлено на підставі, зокрема, розрахункових відомостей позивача та карток рахунку 661 за різні місяці 2018 року, засвідчені копії яких надані представником СТОВ «Агроко» інспектору праці у ході інспекційного відвідування.

Також, в ході інспекційного відвідування СТОВ «Агроко» інспектором праці встановлено, що мають місце випадки, коли позивач письмово не повідомляв працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні. Так, згідно наказу від 18.06.2018 № 187 к/в ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку з 19.06,2018, а заява працівником написана 15.06.2018.

В особовій картці ОСОБА_1 відсутній підпис про ознайомлення його з записом про переведення на посаду заступника головного інженера з матеріально-технічного забезпечення (згідно наказу від 01.09.2017 № 165-к) та начальника служби безпеки (відповідно до наказу від 06.06.2018 № 97-к), що свідчить про порушення п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Заробітна плата за час щорічної відпустки працівнику ОСОБА_1 виплачувалась з порушенням строків, визначених законом. Так, ОСОБА_1 надано щорічну відпустку з 04.01.2018 по 19.01.2018 (наказ від 27.12.2018 № 305 к/в), а заробітна плата за весь її час виплачена 09.02.2018, тобто більше ніж через один місяць. Вказані обставини підтверджуються розрахунковими відомостями за січень - лютий 2018 року по працівнику ОСОБА_1 , а також картками рахунку 661 за січень - лютий 2018 року..

Відповідач зазначає, що доводи позивача про неповідомлення його про дату, час і місце розгляду справи про накладення штрафів є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю, в якому вказано, що розгляд відбудеться о 10 год. 30 хв. 21.02.2019. Позивач вказаний лист отримав та додав його копію та копію конверту до позовної заяви. Додатково, 15.02.2019 про розгляд справи 21.02.2019 директора СТОВ «АГРОКО» повідомлено телефонограмою за його номером телефону НОМЕР_1 . Разом з тим, 21.02.2019 керівник СТОВ «АГРОКО» ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю адвоката прибути на розгляд справи про накладення штрафу через необхідність перебування у судовому засіданні. У зв`язку з цим, розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 10 год. 40 хв. 26.02.2019, про що посадову особу позивача 21.02.2019 повідомлено телефонограмою. 25.02.2019 керівником позивача ОСОБА_2 знову подано клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав. У зв`язку з наявністю клопотання, розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 10 год. 00 хв. 01.03.2019, про що керівника позивача ОСОБА_2 26.02.2019 повідомлено телефонограмою.

Оскільки керівника СТОВ «Агроко» було поінформовано про час та місце розгляду справи про накладення штрафу і від позивача не надійшло клопотання про відкладення її розгляду, справу було розглянуто 01.03.2019 без участі представника позивача.

15 серпня 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу відбулось менш ніж за 3 три дні до дати розгляду 26.02.2019, а не пізніш ніж за 5 днів до дати розгляду, як це передбачено пунктом 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Позивач також зазначає, що строк розгляду справи про накладення штрафу сплив 23 лютого 2019 року, тоді як сама справа розглянута 01.03.2019. За вказаних обставин, оскаржувані постанови про накладення штрафу є протиправними через недотримання вимог п.п. 3, 4, 5 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Позивач стверджує про відсутність порушення ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки», щодо виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_1 за три дні до початку відпустки, та виплати заробітної плати ОСОБА_1 з перевищенням більше ніж за один місяць. Вказані обставини підтверджує відомостями про виплату працівникам заробітної плати та платіжними дорученнями про перерахування зазначеної виплати, а саме: відомість про виплату заробітної плати №437 від 22.12.2017 та платіжне доручення №27368 від 22.12.2017; відомість про виплату заробітної плати №448 від 12.01.2018 та платіжне доручення №27589 від 12.01.2018; відомість про виплату заробітної плати №437 від 22.12.2017 та платіжне доручення №27804 від 24.01.2018; відомість про виплату заробітної плати №476 від 09.02.2018 та платіжне доручення №28345 від 09.02.2018.

28 серпня 2019 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких зазначає, що відповідачем дотримано строки розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Чинним законодавство України не передбачено окремого рішення уповноваженої посадової особи Управління Держпраці про продовження строку розгляду справи; перенесення розгляду справи на іншу дату автоматично продовжує строк її розгляду. На адресу відповідача не надходило обґрунтованого клопотання від позивача про відкладення розгляду справи про накладення штрафу, призначеного на 01 березня 2019 року.

27.08.2019 позивач надав до суду відомість про виплату ОСОБА_1 заробітної плати за час відпустки за січень 2018 року у сумі 4797 грн. від 08.12.2017.

Ухвалою суду від 29.08.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 12 вересня 2019 року представники позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов.

В судовому засіданні 1 жовтня 2019 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання, призначене на 01.10.2019 на 14 год. 30 хв., не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника.

Заслухавши представників позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом Управління Держпраці у Черкаській області від 25.01.2019 №105-Н призначено здійснення у період з 28.01.2019 до 08.02.2019 позапланового заходу (інспекційне відвідування) з питань трудового договору, робочого часу, оплати праці, трудової дисципліни у СТОВ «Агроко».

На підставі наказу Управління Держпраці у Черкаській області від 25.01.2019 №105-Н, відповідачем видано направлення від 25.01.2019 №105 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання СТОВ «Агроко», в якому визначено підставу для здійснення перевірки пп. 1 п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.

З 28 січня по 01 лютого 2019 року інспектором праці Управління Держпраці у Черкаській області проведено інспекційне відвідування СТОВ «Агроко» за адресою: Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Крутьки, вул. Устименка, 140.

За наслідками інспекційного відвідування складено акт №ЧК-80/375/АВ від 01.02.2019 (далі - акт інспекційного відвідування), в якому встановлено порушення законодавства про працю:

- вимог п. 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, а саме, з кожним записом, що вноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники не ознайомлені під розписку;

- ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України та ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», в результаті чого виплата заробітної плати працівникам проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата;

- ч. 5 ст. 79 КЗпП України, а саме: власник або уповноважений ним орган письмово не повідомляє працівників про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні;

- ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки». Так, працівнику ОСОБА_1 надано щорічну відпустку з 04.01.2018 по 19.01.2018, а заробітна плата за весь її час виплачена 09.02.2018, що становить більше одного місяця затримки виплати.

Відповідач надіслав позивачу повідомлення про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю 21.02.2019 о 10 год. 30 хв. Також 15.02.2019 відповідач додатково повідомив керівника СТОВ «Агроко» ОСОБА_2 телефонограмою за його номером телефону НОМЕР_1 про розгляд справи 21.02.2019.

21.02.2019 керівник СТОВ «Агроко» ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю адвоката прибути на розгляд справи про накладення штрафу через його перебування у судовому засіданні.

Відповідач задовольнив клопотання та переніс розгляд справи на 10 год. 40 хв. 26.02.2019.

Посадова особа позивача була повідомлена про перенесення розгляду справи на 26.02.2019 на 10 год. телефонограмою (а.с. 170).

25.02.2019 керівником позивача ОСОБА_2 подано клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав. У зв`язку з наявністю клопотання розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 10 год. 00 хв. 01.03.2019, про що керівника позивача ОСОБА_2 26.02.2019 повідомлено телефонограмою за номером телефону НОМЕР_1 , що підтверджується роздруківкою дзвінків абонентам мережі «Київстар» (а.с. 174).

Представник позивача на розгляд справи. Призначений на 01.03.2019, не прибув. За результатами розгляду справи на підставі акта інспекційного відвідування відповідачем були прийняті:

- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-087 від 01.03.2019, згідно з якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на фізичну СТОВ «Агроко» накладено штраф у розмірі 4173 грн;

- постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-088 від 01.03.2019, згідно з якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на СТОВ «Агроко» накладено штраф у розмірі 12519,00 грн.

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15.04.2019 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП; повадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанова суду вступила в законну силу 26 квітня 2019 року.

Не погоджуючись з постановами відповідача про накладення штрафу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена в Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Про деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з п.п. 1 п. 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Судом встановлено, що підставою для здійснення інспекційного відвідування позивача було звернення працівника ОСОБА_1 про порушення стосовно нього законодавства про працю та у направленні на проведення інспекційного відвідування суб`єкт господарювання та його структурного підрозділу від 25.01.2019 зазначено як на підставу для здійснення перевірки п.п. 1 п. 5 Порядку №295. Також перевірка проведена лише з питань дотримання трудового законодавства щодо ОСОБА_1 Отже, перевірка проведена за наявності законодавчо визначеної підстави.

Стосовно посилань позивача про відсутність підстав для проведення перевірки з огляду на відкриття провадження у цивільній справі №695/4042/18 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агроко» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 4 п. 13 Порядку № 295 інспекторам праці забороняється розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду.

Як вбачається з ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2018 по справі №695/4042/18, предметом позову ОСОБА_1 є поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

При цьому, інспектором праці не перевірялась правомірність звільнення з роботи працівника ОСОБА_1 Предметом контролюючого заходу були інші питання, які не є предметом розгляду у цивільній справі № 695/4042/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено вимоги Порядку №295.

Пунктами 19, 20 Порядку №295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок №509), штрафи можуть бути накладені на підставі: акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю, в якому вказано, що розгляд відбудеться о 10 год. 30 хв. 21.02.2019. Позивач вказаний лист отримав та додав його копію та копію конверту до позовної заяви. Додатково, 15.02.2019 про розгляд справи 21.02.2019 директора СТОВ «Агроко» повідомлено телефонограмою за його номером телефону НОМЕР_1 . Разом з тим, 21.02.2019 керівник СТОВ «Агроко» ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю адвоката прибути на розгляд справи про накладення штрафу через необхідність перебування у судовому засіданні. У зв`язку з цим, розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 10 год. 40 хв. 26.02.2019, про що посадову особу позивача 21.02.2019 повідомлено телефонограмою за номером телефону НОМЕР_1 . 25.02.2019 керівником позивача ОСОБА_2 знову подано клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав. У зв`язку з наявністю клопотання, розгляд справи про накладення штрафу перенесено на 10 год. 00 хв. 01.03.2019, про що керівника позивача ОСОБА_2 26.02.2019 повідомлено телефонограмою за номером телефону НОМЕР_1 .

Згідно з п. 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обгрунтовані клопотання про відкладення її розгляду.

Оскільки керівника СТОВ «Агроко» було поінформовано про час та місце розгляду справи про накладення штрафу 01.03.2019 і від позивача не надійшло клопотання про відкладення її розгляду, справу було розглянуто 01.03.2019 без участі представника позивача.

Таким чином, доводи позивача про неповідомлення його про дату, час і місце розгляду справи про накладення штрафів є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Щодо порушення позивачем вимог законодавства про працю суд зазанчає наступне.

Згідно з постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-087 від 01.03.2019, за порушення вимог п. 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58; ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115 КЗпП України; ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»; ч. 5 ст. 79 КЗпП України, на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на позивача накладено штраф 4173,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В ході інспекційного відвідування інспекторами праці виявлено порушення СТОВ «АГРОКО» вимог ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», зокрема, встановлено, що виплата заробітної плати проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Вказане встановлено на підставі, зокрема, розрахункових відомостей позивача та карток рахунку 661 за різні місяці 2018 року, засвідчені копії яких надані представником СТОВ «Агроко» інспектору праці у ході інспекційного відвідування.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що заробітна плата працівнику позивача ОСОБА_1 за першу половину квітня 2018 року (у розмірі 4500 грн) виплачена 27.04.2018, за другу половину квітня 2018 року (у розмірі 5120 грн) - 14.05.2018, тобто проміжок часу між вказаними виплатами склав 17 календарних днів.

Заробітна плата працівнику позивача ОСОБА_1 за першу половину травня 2018 року (у розмірі 5000 грн.) виплачена 25.05.2018, а за другу половину травня 2018 року (у розмірі 4660 грн.) - 13.06.2018, тобто проміжок часу між вказаними виплатами склав 19 календарних днів.

Крім того, виплата заробітної плати працівникам товариства проводилась пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, за січень 2018 року заробітна плата виплачена 09.02.2018, за квітень 2018 року - 14.05.2018, за травень 2018 року - 13.06.2018, за червень 2018 року - 11.07.2018, за липень 2018 року - 10.08.2018, за серпень 2018 року - 12.09.2018, за вересень 2018 року - 10.10.2018, за жовтень 2018 року - 09.11.2018, чим порушено вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 визнав, пояснивши, що несвоєчасна виплата заробітної плати здійснена через тривалий строк складання первинних бухгалтерських документів за результатами календарного місяця та встановленим внутрішнім графіком платежів.

Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки законодавчі вимоги щодо строків виплати заробітної плати є імперативними, а причини, вказані позивачем, не мають об`єктивного характеру і зумовлені виключно внутрішньою організацією виробничого процесу у позивача.

Стосовно порушення вимог ч. 5 ст. 79 КЗпП України, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку. Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Згідно з ч. 10 ст. 10 Закону України «Про відпустки» черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Крім того, відповідно до абз. 6 п. 5.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників СТОВ «Мельниківська нива» (попередня назва СТОВ «Агроко», що підтверджується п. 1.1 його статуту), черговість надання оплачуваних відпусток визначається щорічно відповідно до графіка відпусток, затвердженого директором товариства не пізніше, ніж за два тижні до настання календарного року.

Отже, законодавчо встановлено обов`язок роботодавця повідомляти працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Разом з цим, під час перевірки відповідачем не встановлено, чи складався позивачем графік відпусток працівників, в тому числі ОСОБА_1 , адже за його відсутності обов`язок повідомляти працівника за два тижні до встановленого графіком терміну не може бути виконаний.

Крім цього, суд зазначає, що відпустка ОСОБА_1 була надана не у термін, передбачений графіком відпусток, а за його заявою (т. 1, а.с. 136). Натомість обов`язок роботодавця повідомляти працівника за два тижні виникає лише у разі надання відпустки згідно графіку відпусток, тобто незалежно від згоди працівника.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позивач не допустив порушення ч. 5 ст. 79 КЗпП України

Щодо порушення позивачем вимог п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція №58), з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

В ході контролюючого заходу встановлено, що у СТОВ «Агроко» мають місце випадки, коли працівника не ознайомлено під розписку в особистій картці із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про переведення, чим порушено вимоги пункту 2.5 Інструкції № 58.

Так, в особовій картці ОСОБА_1 відсутній підпис про ознайомлення його з записом про переведення на посаду заступника головного інженера з матеріально-технічного забезпечення (згідно наказу від 01.09.2017 № 165-к) та начальника служби безпеки (відповідно до наказу від 06.06.2018 № 97-к).

Згідно з абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Таким чином, під час судового розгляду справи судом встановлено, та не спростовано позивачем, порушення останнім вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 115, ч.ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про правомірність постанови відповідача від 01.03.2019 №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-087 про накладення штрафу.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до постанови відповідача про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-088 від 01.03.2019 за порушення ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на позивача накладено штраф в сумі 12519,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки» заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надано щорічну відпустку з 04.01.2018 по 19.01.2018 (наказ від 27.12.2018 № 305 к/в) та згідно з табелем обліку робочого часу за січень 2018 останній з 04.01. по 19.01.2018 перебував у відпустці.

Згідно з розрахунковою відомістю за січень 2018 ОСОБА_1 нарахована оплата за час відпустки 8308,80 грн та заробітна плата за відпрацьовані робочі дні 5760 грн., всього 14068,80 грн., сума утримання (ПДФО і військовий збір) 2743,41 грн. Тобто за січень 2018 підлягало виплаті 11325,39 грн., з яких 4800 грн. аванс у січні 2018 та 6525,39 грн. - у лютому 2018 (т. 1, а.с. 143-144).

Згідно з карткою рахунку 661 за січень 2018, відомістю №454 від 24.01.2018 та платіжним дорученням №27804 від 24.01.2018 сума 4800 грн. виплачена 24.01.2018 (т. 1, а.с. 54-59, 145).

Згідно з карткою рахунку 661 за лютий 2018, відомістю №476 від 09.02.2018 та платіжним дорученням №28345 від 09.02.2018 (т. 1, а.с. 60-66, 147) сума 6525,39 грн. виплачена 09.02.2018.

Враховуючи, що сума нарахованої оплати за відпустку становить 8308,80 грн., вказані докази свідчать, що оплата відпустки здійснена у строк більше ніж 1 місяць.

Суд вважає надані позивачем відомість на виплату заробітної плати за час відпустки за січень 2018 від 08.12.2017 та відомість №486 від 21.02.2018 (т. 1, а.с. 218-219) недостовірними доказами, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, зокрема, розрахунковою відомістю за січень 2018, згідно з якою ОСОБА_1 нарахована оплата за час відпустки 8308,80 грн, оскільки оплата може бути здійснена лише після її нарахування. Крім цього, оплата заробітної плати за час відпустки не може бути здійснена до видання наказу про надання працівнику відпустки, а наказ № 305 к/в був виданий лише 27.12.2018.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Зважаючи на порушення позивачем вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки», суд дійшов висновку, що постанова відповідача № ЧК-80/375/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-088 від 01.03.2019 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Також факт порушення директором СТОВ «Агроко» законодавства про працю встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Так, у зв`язку з виявленими під час інспекційного відвідування порушеннями позивачем норм законодавства про працю, які зафіксовані у акті інспекційного відвідування від 01.02.2019 № ЧК-80/375/АВ, інспектором праці складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.02.2019, та направлено його на розгляд до Чорнобаївського районного суду Черкаської області для притягнення директора товариства до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 41 КУпАП (порушення вимог законодавства про працю).

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15.04.2019 у справі №709/292/19 директора СТОВ «Агроко» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, враховуючи положення ч. 6 ст. 78 КАС України, факт порушення посадовою особою позивача вимог законодавства про працю, які зафіксовані у акті інспекційного відвідування від 01.02.2019, підтверджений та встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

При цьому, доводи представника позивача про подвійне притягнення до відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення - є недоцільними. Оскаржуваною постановою Управління штраф (фінансові санкції) накладено на юридичну особу - СТОВ «Агроко», а постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області до адміністративної відповідальності притягнуто фізичну особу ОСОБА_2 .

Крім того, згідно правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.03.2019 у справі № 522/12566/18, накладення на суб`єктів господарювання штрафів відповідно до ст. 265 КЗпП України не є притягненням до адміністративної відповідальності. Так, Верховний Суд вказує, що наявність у частині третій статті 265 Кодексу законів про працю України прямої вказівки на те, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями, ототожнення таких штрафів із адміністративною відповідальністю є неправильним.

Отже, накладення на юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, санкцій відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю України не охоплюється поняттям «притягнення до адміністративної відповідальності», а адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності компетентних органів (посадових осіб) щодо накладення таких санкцій не підпадають під дію пункту 1 частини першої статті 20 КАС України та, відповідно, підсудні окружним адміністративним судам».

З огляду на вищевказане, подвійне притягнення однієї і тієї ж особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення - відсутнє.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя А.В. Руденко