Справа № 753/12473/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 жовтня 2019 року м. Київ № 753/12473/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись зі скаргою та доданими до неї матеріалами

за скаргоюОСОБА_1
зацікавлена особа:
Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про скасування постанову, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:

- скасувати постанову від 26.01.2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 15 914,25 грн, винесену головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Бережною О.О. у виконавчому провадженні №46650241;

- зобов'язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 15 914,25 грн, що була неправомірно стягнута.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.,07.2019 року Адміністративну справу № 753/12473/19 за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення виконавчого збору та вчинення певних дій - передано на розгляд за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2019 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №753/12473/19 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

З урахуванням вищевикладеного, справа підлягає прийняттю до провадження.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для відкриття провадження в адміністративній справі по даному позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак в порушення ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код ОСОБА_1 та код ЄДРПОУ Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно положень ч.1 ст.42 та ч. ст.46 КАС України учасниками справи є позивач, відповідач та треті особи.

Однак, всупереч вказаним нормам ОСОБА_1 звернувся до суду саме із скаргою, у якій визначено заявника та заінтересовану особу.

Крім того, у п.11 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаної норми, позивачем не додано до позовної заяви власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, згідно ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.94 КАС України).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2 ст.94 КАС України).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст.94 КАС України).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст.94 КАС України).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.94 КАС України).

Водночас, на обгрунтування тверрджень викладених у скарзі позивачем не надано жодного доказу, а також не надано належних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання таких документів, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами.

Наведені обставини позбавляють можливості вирішити питання щодо дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору і дотримання строку звернення до суду з такими вимогами.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача надати докази на підтвердження вимог позовної заяви або докази на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання вищевказаних протоколу та висновку, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оформлених з урахуванням положень ч.5 ст.94 КАС України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені ст.287 КАС України.

Також, у ч.1 ст.122 КАС України зазначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У п.1 ч.2 ст.287 КАС України зазначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли особа дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_1 оскаржує, правомірність постанов від 26.01.2017 року, винесеної у виконавчому провадженні №46650241.

У скарзі заявлено вимогу про поновлення строку звернення до суду, на обґрунтування якої ОСОБА_1 зазначено про звернення до суду в порядку цивільного судочинства та прийняття судом його скарги.

Однак, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом наступне.

У квітні 2017 року йому стало відомо про те, що з його доходів відбувається утримання на підставі постанови 26.01.2017 року ВП №46650241.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.181 КАС України (в редакції н час складення оскаржуваної постанови) строк звернення до суду з відповідними вимогами складав 10 днів.

Однак, заявником не надано жодних пояснень на підтверджували неможливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у період з 26.01.2017 року по квітень 2017 року.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бережною О.О. у виконавчому провадженні ВП №46650241 від 26.01.2017 року, зобов'язання Дарницького районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві повернути ОСОБА_1 утримані грошові кошти за постановою від 26.01.2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 15 914 грн. 25 коп. та скасування заяви про звернення стягнення на майно, винесену головним державним виконавцем Дарницького районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бережною О.О. у виконавчому провадженні ВП №46650241 від 22.03.2017 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва скасовано постанову від 26.01.2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 15 914 грн. 25 коп., винесену головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережною Ольгою Олександрівною у виконавчому провадженні ВП №46650241, у задоволенні решти вимог - відмовлено.

При цьому, постановою Київського апеляційного суду від 22.05.2019 року ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 02.11.2018 року в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Дарницького ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бережної Ольги Олександрівни від 26.01.2017 року про стягнення виконавчого збору та відмови у задоволенні вимог про зобов'язання повернути сплачений виконавчий збір - скасовано, провадження в цій частині, закрито.

У вказаній постанові, крім іншого зазначено, що оскільки, скаржником оскаржуються рішення головного державного виконавця Дарницького РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Бережної О.О. про стягнення виконавчого збору, тому даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Київського апеляційного суду від 22.05.2019 року, у відповідності до положень Закону України «Про доступ до судових рішень», оприлюднена 27.05.2019 року.

Всупереч наведеним висновкам у постанові Київського апеляційного суду від 22.05.2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся у червні 2019 року до Дарницького районного суду м. Києва з вимогами про скасування постанови 26.01.2017 року ВП №46650241 та зобов'язання вчинити дії.

Отже, наведені заявником доводи на обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, з урахуванням предмета позову, не визнаються судом такими, що вказують на неможливість вчасного звернення до суду з тими вимогами, що викладені у скарзі. Відтак, такі доводи є необґрунтованими.

Дана скарга була зареєстрована канцелярією Дарницького районного суду м. Києва 21.06.2019 року.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з даною скаргою 21.06.2019 року (зареєстрована канцелярією), скаржнику необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, скарга підлягає залишенню без руху із встановленням заявнику строку для усунення недоліків шляхом надання відомостей щодо ідентифікаційного коду ОСОБА_1 та коду ЄДРПОУ Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві; подання до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог, а також з наданням копій у відповідній кількості для направлення відповідачу (відповідачам); власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів на підтвердження вимог позовної заяви або докази на підтвердження наявності поважних причин неможливості надання вищевказаних протоколу та висновку, а саме, існування обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оформлених з урахуванням положень ч.5 ст.94 КАС України; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого п.1 ч.2 ст.287 КАС України, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Відповідно до ч.3 ст.169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та керуючись ст.160, ст.161, ч.1 ст.169, ст.243, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти адміністративну справу №753/12473/19 до провадження.

2. Скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

3. Встановити ОСОБА_3 семиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили відповідно до ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська