Справа № 460/1724/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1724/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати зробити виплату пенсії за понаднормовий стаж роботи на 1% за кожний рік роботи понад 20 років з середньомісячного заробітку для обчислення пенсії, що складає з 1 жовтня 2017 року - 19462,78грн, та починаючи з 1 березня 2019 року виплачувати 1% за понаднормовий стаж роботи з розрахунку заробітної плати 22771,46грн, що застосовується при призначенні пенсії позивачу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що він є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи та набув понад 44 роки страхового стажу, у зв'язку з чим він має право на отримання підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач зазначає, що на виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року в справі № 565/1215/17 Володимирецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області був проведений перерахунок його пенсії з 10 квітня 2017 року із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років. При проведені вказаного перерахунку територіальним органом Пенсійного фонду України була врахована заробітна плата в розмірі 12246,70грн. Разом з тим, як вказує позивач, з 1 жовтня 2017 року розмір заробітної плати, з якого обчислюється його пенсія, становить 19462,78грн, а з 1 березня 2019 року - 22771,46грн. Відповідно, розмір підвищення до пенсії, передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 1 жовтня 2017 року та 1 березня 2019 року мав збільшитися. Проте, орган Пенсійного фонду України, в якому позивач перебуває на обліку, здійснює нарахування та виплату підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, визначеному станом на 10 квітня 2017 року. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства та порушують його право на пільгове обчислення підвищення до пенсії за понаднормовий стаж. З наведених підстав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18 було зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплачувати позивачу пенсію з 1 лютого 2018 року з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, та з урахуванням проведеного перерахунку пенсії з 10 квітня 2017 року. З врахуванням вказаного судового рішення розмір пенсії позивача з 1 лютого 2018 року становив 11055,39грн, у тому числі: 8304,18гн - розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати (19462,78грн х 0,42667); 2694,27грн - доплата за 22 роки понаднормового стажу, визначена на виконання Кузнецовського міського суду Рівненської області (12246,70грн х 22%); 56,94грн - додаткова пенсія потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. З 1 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році». Заробітну плату для обчислення пенсії позивача, згідно з вказаною постановою Кабінету Міністрів України, збільшено на коефіцієнт 1.17, у зв'язку з чим її розмір становить 22771,46грн. (3764,40грн - середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки відповідно до пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») х 1.17 - коефіцієнт збільшення х 5,17022 - коефіцієнт заробітної плати позивача). При цьому, розмір пенсії, обчислений з урахуванням страхового стажу і заробітної плати, становив 10171,33грн (22771,46грн х 0,044667 - коефіцієнт страхового стажу). Таким чином, відповідач вказує, що розмір пенсійної виплати позивача з врахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18 з 1 березня 2019 року становить 12922,54грн, в тому числі: 10171,33грн - розмір пенсії; 2694,27грн - доплата за 22 роки понаднормового стажу; 56,94грн - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілому категорії 4. За наведених обставин, відповідач стверджує про безпідставність вимоги позивача щодо обчислення доплати за понаднормовий стаж від заробітної плати, що застосовується при визначенні розміру пенсії з 1 жовтня 2017 року та з 1 березня 2019 року відповідно, а тому просить в задоволені позовних вимог відмовити повністю. Одночасно, відповідач зауважив, що позивач не звертався до нього з приводу перерахунку пенсії, оскільки подана ним заява не відповідає формі заяви про перерахунок пенсії, затвердженій постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1. Також, відповідач звертає увагу на те, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами з тотожним предметом спору, що й в даній справі, а саме: до Кузнецовського міського суду Рівненської області в справі № 565/1215/17; до Рівненського окружного адміністративного суду в справі № 817/1274/18. Такі дії позивача відповідач вважає зловживанням процесуальними правами, а тому на підставі пункту 2 частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить залишити позовну заяву без розгляду. Крім того, відповідач зауважив, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України, оскільки пенсія є щомісячним платежем та про порушення своїх прав останній мав дізнатися у наступному місяці після того як відбулася зміна розміру його пенсії.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач є громадянином, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією посвідчення серії В-І № 577594, виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 26 жовтня 1994 рок у.

5 червня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку заробітної плати, що застосовується при обчислені його пенсії, а саме: з 1 жовтня 2017 року в сумі 19462,78грн; з 1 березня 2019 року в сумі 22471,13.

Листом від 9 липня 2019 року за № П-565/07.1-59 відповідач повідомив позивачу, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 81/1274/18 було зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплачувати позивачу пенсію з 1 лютого 2018 року з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, та з урахуванням проведеного перерахунку пенсії з 10 квітня 2017 року. На виконання вказаного судового рішення розмір пенсії позивача з 1 лютого 2018 року був перерахований та становив 11055,39грн, у тому числі: 8304,18гн - розмір пенсії, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати (19462,78грн х 0,42667); 2694,27грн - доплата за 22 роки понаднормового стажу, визначена на виконання Кузнецовського міського суду Рівненської області (12246,70грн х 22%); 56,94грн - додаткова пенсія потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. З 1 березня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році». Заробітну плату для обчислення пенсії позивача, згідно з вказаною постановою Кабінету Міністрів України, збільшено на коефіцієнт 1.17, у зв'язку з чим її розмір становить 22771,46грн. (3764,40грн - середня заробітна плата по країні за 2014-2016 роки відповідно до пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») х 1.17 - коефіцієнт збільшення х 5,17022 - коефіцієнт заробітної плати позивача). При цьому, розмір пенсії, обчислений з урахуванням страхового стажу і заробітної плати, становив 10171,33грн (22771,46грн х 0,044667 - коефіцієнт страхового стажу). Таким чином, відповідач вказує, що розмір пенсійної виплати позивача з врахуванням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18 з 1 березня 2019 року становить 12922,54грн, в тому числі: 10171,33грн - розмір пенсії; 2694,27грн - доплата за 22 роки понаднормового стажу; 56,94грн - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, потерпілому категорії 4. З огляду на вказане, відповідач у листі стверджував про відсутність підстав для обчислення доплати до пенсії позивача за понаднормовий стаж від заробітної плати, що застосовується при визначенні розміру пенсії з 1 жовтня 2017 року та з 1 березня 2019 року відповідно.

Позивач не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Посилання відповідача на зловживання позивачем процесуальними правами суд оцінює критично, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 45 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Аналіз змісту наявних в матеріалах справи копій постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року в справі № 565/1215/17 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 81/1274/18 свідчить на користь того, що підставою звернення позивача до суду з відповідними позовами слугувала відмова органу Пенсійного фонду України, у якому він перебуває на обліку, здійснити перерахунок пенсії з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Натомість, за змістом позовної заяви в даній справі, підставою для звернення позивача до суду з позовом було проведення відповідачем неправильного, на думку позивача, обчислення підвищення за понаднормовий стаж, передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, підстави позову в даній справі та справах №№ 565/1215/17, 817/1274/18 є різними, у зв'язку з чим подання позивачем даного позову до суду не може бути визнане судом зловживанням процесуальними правами в розумінні пункту 2 частини першої статті 45 КАС України.

Твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, відхиляється судом як безпідставне та необґрунтоване, з наступних мотивів.

Частинами першою, другою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказує, що про порушення своїх прав він дізнався після отримання листа відповідача від 9 липня 2019 року за № П-565/07.1-59.

Таким чином, перебіг строку звернення до суду з даним позовом розпочався саме з моменту отримання позивачем вказаного листа. Враховуючий, що позивач звернувся до суду з даним позовом 22 липня 2019 року, тому суд вважає, що строк звернення до суду ним пропущений не був.

Посилання відповідача на те, що пенсія є щомісячним платежем та про порушення свої прав позивач мав дізнатися у наступному місяці після того як відбулася зміна розміру його пенсії, суд вважає безпідставним, оскільки з інформації про розмір фактично виплаченої пенсії позивачу не могло стати відомо про те чи правильно відповідачем було проведене обчислення підвищення, передбаченого пунктом 2 статті 56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що позивачу було відомо про порушення його прав до отримання листа від 9 липня 2019 року за № П-565/07.1-59 відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено.

За змістом заяв по суті, сторонами визнаються обставини щодо того, що з 1 жовтня 2017 року для обчислення пенсії позивача застосовується заробітна плата в розмірі 19462,78грн, а з 1 березня 2019 року - 22771,13грн, тому згідно з частиною першою статті 78 КАС України відповідні обставини не підлягають доказування, позаяк, обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання сторонами у суду відсутній.

Разом з тим, спірним питанням в даній справі є правомірність нарахування відповідачем позивачу підвищення до пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сталій сумі - 2694,27грн, тобто в розмірі, що був визначений Володимирецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області станом на 10 квітня 2017 року на виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року в справі № 565/1215/17.

Із змісту листа від 9 липня 2019 року за № П-565/07.1-59 та відзиву на позову слідує, що такі дії відповідач обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18 було зобов'язано Володимирецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області виплачувати позивачу пенсію з 1 лютого 2018 року з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшивши пенсію на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, та з урахуванням проведеного перерахунку пенсії з 10 квітня 2017 року.

Тобто, на думку відповідача, територіальний орган Пенсійного фонду України було зобов'язано відновити виплату позивачу підвищення пенсії, передбаченого пунктом 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", шляхом виплати пенсії з урахуванням перерахунку, проведеного до постановлення Рівненським окружним адміністративним судом рішення від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18.

Такі доводи відповідача суд вважає неприйнятними, з огляду на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV«Прикінцеві положення» Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Аналіз вказаних вище правових норм дозволяє прийти до висновку, що законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058, або спеціальним Законом № 796.

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796 (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за віком), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

При цьому, слід зазначити, що починаючи з впровадженням в Україні пенсійної реформи, тобто з 1 січня 2004 року, призначення та перерахунок пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції є неможливим лише на підставі Закону № 796 без врахування положень Закону № 1058.

Застосування окремих положень Закону № 1058, на переконання суду, не є перешкодою для застосування положень Закону № 796 при обрахунку пенсії вказаній категорії осіб.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія за віком та на яких поширюється дія Закону № 796, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік стажу.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 6 лютого 2018 року в справі № 560/675/17.

При цьому, суд звертає увагу на те, що аналіз положень пункту 2 статті 56 Закону № 796 також дозволяє прийти до висновку про те, що розмір підвищення до пенсії не є сталим, оскільки залежить від розміру заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії, та обсягу понаднормового стажу. Тобто, в разі збільшення розміру вказаних величин, то, відповідно, розмір підвищення до пенсії також збільшується.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи, що з моменту проведення перерахунку пенсії позивача станом на 10 квітня 2017 року на виконання постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 7 серпня 2017 року в справі № 565/1215/17 та до 1 березня 2019 року, розмір заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії, та обсяг понаднормового стажу позивача збільшувалися, а саме: розмір заробітної плати з 1 жовтня 2017 року становив 19462,78грн, з 1 жовтня - 22771,13грн; обсяг понаднормового стажу з 1 лютого 2019 року становив 24 роки 8 місяців 24 дні.

Відтак, підвищення до пенсії позивача, передбачене пунктом 2 статті 56 Закону № 796, також мало збільшитися.

Разом з тим, згідно з матеріалами справи, з 1 жовтня 2019 року та з 1 березня 2019 року відповідач виплачував позивачу підвищення до пенсії, передбачене пунктом 2 статті 56 Закону № 796, в такому ж розмірі, що й станом на 10 квітня 2017 року, тобто в сумі 2694,27грн.

Посилання відповідача на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 2 липня 2018 року в справі № 817/1274/18 як на підставу для виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до пункту 2 статті 56 Закону № 796 в сталій сумі суд вважає безпідставним, оскільки резолютивна частина вказаного рішення не містить таких положень зобов'язального характеру, а вказівка на виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням проведеного раніше перерахунку не спростовує законодавчо визначеного обов'язку відповідача здійснити новий перерахунок пенсії в разі настання обставин для його проведення, зокрема, в разі збільшення розміру заробітної плати, що враховується при обчислені пенсії, та/або понаднормового страхового стажу.

Щодо доводів відповідача у відзиві на позов про недотримання позивачем форми заяви про перерахунок пенсії, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, то суд зазначає, що відповідач, відмовивши позивачу в здійсненні перерахунку пенсії, в листі від 9 липня 2019 року за № П-565/07.1-59 не вказував на таку обставину як на підставу відмови, а відтак наведені доводи відповідача не впливають на оцінку спірних взаємовідносин сторін.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та вказують на неправомірність поведінки відповідача в спірних правовідносинах.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вказане, судовий збір в сумі 768,40грн, сплачений позивачем відповідно до квитанції від 5 серпня 2019 року № 48, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 3; РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1 з 1 жовтня 2017 року та з 1 березня 2019 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сталій сумі 2694,27грн (дві тисячі шістсот дев'яносто чотири гривні, 27коп.).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 1 жовтня 2017 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, в сумі 19462,78грн (дев'ятнадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні, 78коп.).

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 1 березня 2019 року підвищення до пенсії за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, в сумі 22771,46грн (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят одна гривня, 46коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень, 40коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 жовтня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.