Справа № 560/2221/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2221/19
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.02.2019 за № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій у розмірі 97 441,71 грн. та нарахування пені в розмірі 1 207,91 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на загальну суму в розмірі 98 649,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем 06.02.2019 прийнято рішення № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій у розмірі 97 441,71 грн. та нарахування пені в розмірі 1 207,91 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на загальну суму в розмірі 98 649,62 грн. У свою чергу, позивач у жодному разі не погоджується зі спірним рішенням, вважаючи його прийнятим без достатніх правових підстав, за відсутності в діях позивача складової протиправної поведінки, за наслідками якої наявні підстави для застосування відповідних негативних наслідків. Жодної відповідної перевірки позивача - відповідачем не проводилось, про що свідчить відсутність акту перевірки, який оформляється за результатами відповідної перевірки згідно з вимогами ст. 86 ПК України, а також відсутність реалізації позивачем права бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, тощо, яке надано позивачу за положенням пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України. Позивач зазначає, що ТОВ «Оболонь Агро» своєчасно та в повному обсязі сплатило єдиний внесок, а відсутність відображення сплачених останнім сум єдиного внеску в інтегрованій картці, обов'язок щодо належного та якісного ведення яких покладено саме на відповідача, не може слугувати доказом протиправної поведінки ТОВ «Оболонь Агро», зокрема доказом несплати/несвоєчасної сплати нарахованих сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Факт сплати позивачем у січні 2019 року єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 10000,00 грн. та 477114,48 грн. підтверджується копіями платіжних доручень від 08.01.2019 за № 2 та 8. Враховуючи зазначене, позивач вважає прийняте відповідачем рішення 06.02.2019 рішення № протиправним та таким, що підлягає до скасування.

Ухвалою суду від 22.07.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідачем 08.08.2019 подано відзив на позов у якому останній зазначив, що податковий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України та чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" зареєстровано як юридична особа за адресою: 31600, Хмельницька область, смт. Чемерівці, вул. Гусятинське шосе, 2А, та перебуває на обліку у Львівському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, як платник єдиного внеску, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 08.01.2019 перерахував суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 10000,00 грн. згідно платіжного доручення № 2 від 08.01.2019 та 477114,48 грн. згідно платіжного доручення № 8 від 08.01.2019.

Судом встановлено, що сплачуючи єдиний соціальний внесок у вказаний період, позивачем було допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку №2810 єдиний соціальний внесок був сплачений на помилковий рахунок № 2219.

11 січня 2019 року позивач звернувся до начальника Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України із листом від 11.01.2019 №34, в якому просив помилково сплачені кошти по ЄСВ сумі 487114,48 грн., які були перераховані на рахунок № 2219, зарахувати на рахунок № 2810. До вказаного листа позивач додав копії платіжних доручень від 08.01.2019 № 2 та № 8.

06.02.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України прийнято рішення № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій у розмірі 97 441,71 грн. та нарахування пені в розмірі 1 207,91 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на загальну суму в розмірі 98 649,62 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо заявленого позову, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина 7 статті 9 Закону №2464-VI).

У відповідності до частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону №2464-VI).

Бюджетним кодексом України від 8 липня 2010 року № 2456-VI визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Статтею 45 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Обслуговування коштів єдиного внеску на час виникнення спірних правовідносин здійснювалося згідно з Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 лютого 2016 року N 54 (далі - Положення), у відповідності до пункту розділу II якого Державна фіскальна служба України та її територіальні органи в областях, місті Києві, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - головні управління ДФС) відкривають в Казначействі небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування" (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

Рахунки 3719 відкриваються на ім'я ДФС (далі - рахунки 3719 ДФС), на ім'я головних управлінь ДФС (далі - рахунки 3719 головних управлінь ДФС) та на ім'я головних управлінь ДФС у розрізі управлінь на правах відокремлених підрозділів (у тому числі державних податкових інспекцій у їх складі), державних податкових інспекцій у м. Києві (далі - рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС) на балансі Казначейства в розрізі категорій платників, визначених Законом.

Відкриття рахунків 3719 здійснюється на підставі заяв ДФС і головних управлінь ДФС та інших документів у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Згідно розділу ІІІ Положення визначено, що страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС.

Страхові кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску) на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС, наприкінці операційного дня у регламентований час засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Казначейством на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719 ДФС на підставі договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених органами Казначейства з власниками рахунків.

У разі, якщо ДФС до 10 год 30 хв надала Казначейству розрахунковий документ на перерахування коштів з його рахунка 3719 на відповідний рахунок головного управління ДФС для здійснення повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску, розподіл страхових коштів за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюється після перерахування коштів головному управлінню ДФС для здійснення повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску.

Страхові кошти, які надійдуть протягом останнього робочого дня місяця (з урахуванням повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску за рахунок поточних надходжень за день) на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС, о 21 год 00 хв засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Казначейством на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС та до 21 год 15 хв із цих рахунків перераховуються на відповідні рахунки 3719 ДФС.

Розділом IV Положення визначено, що Головні управління Казначейства щодня наступного робочого дня після зарахування страхових коштів на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС та на рахунки 3719 головних управлінь ДФС формують та передають головним управлінням ДФС до 11 год 00 хв такі документи: виписки з рахунків 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС у вигляді електронного реєстру розрахункових документів (розділ II додатка 3) із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи або у паперовому вигляді за формою згідно з додатком 2 до цього Положення, на яких проставляється штамп головного управління Казначейства; виписки з рахунків 3719 головних управлінь ДФС у вигляді електронного реєстру розрахункових документів (розділ II додатка 3) із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи або у паперовому вигляді за формою згідно з додатком 2 до цього Положення, на яких проставляється штамп головного управління Казначейства; оборотно-сальдові відомості за аналітичними рахунками 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС та за аналітичними рахунками 3719 головних управлінь ДФС в електронному вигляді (розділ IV додатка 3) із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи; відомості про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС у вигляді технологічного файла @E (розділ III додатка 3) із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи; звіт про надходження страхових коштів на рахунки 3719 головних управлінь ДФС та звіт про надходження страхових коштів на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС в електронному вигляді (розділ V додатка 3) із кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону №2464-VI, для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Розрахункове обслуговування органу доходів і зборів здійснюється відповідно до умов договорів між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, і власниками рахунків.

Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім цього пунктом 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року №2346-III визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Частиною 10 ст. 25 Закону №2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Також, відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що позивач є платником єдиного соціального внеску та перебуває на обліку у Львівському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

08.01.2019 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № 2219 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 487114,48 грн.

Однак, сплачуючи єдиний соціальний внесок, позивачем було допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку №2810 єдиний соціальний внесок був сплачений на помилковий рахунок № 2219.

Отже, у зв`язку допущеною позивачем помилкою сплачені ним кошти у день їх списання з його рахунку не були відображені в інтегрованій картці, за допомогою якої орган доходів і зборів здійснює оперативний облік ЄСВ.

Проте, як було встановлено судом, позивач звертався до начальника Львівського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України із листом від 11.01.2019 №34, в якому просив помилково сплачені кошти по ЄСВ сумі 487114,48 грн., які були перераховані на рахунок № 2219, зарахувати на рахунок № 2810. До вказаного листа позивач додав копії платіжних доручень від 08.01.2019 № 2 та № 8.

Вказаний лист був отриманий 11.01.2019 Львівським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України засобами електронного зв'язку.

Однак, відповідачем не було надано суду будь-яких пояснень щодо ненадання відповіді позивачу на його лист від 11.01.2019 №34 про перерахування помилково сплачених коштів на інший рахунок з єдиного соціального внеску та не було надано копію висновку до органу казначейства про перерахування коштів з рахунку на рахунок.

Проте, надаючи правову оцінку діям позивача, суд приходить до висновку, що факт сплати позивачем сум єдиного соціального внеску на інший рахунок ГУ ДКСУ 3719 не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки відповідні кошти були сплачені позивачем у повному обсязі та своєчасно, і зараховані до Державного бюджету, що не спростовано відповідачем.

Дані висновки суду кореспондуються з положеннями Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року № 6, помилково сплачені суми у випадках, передбачених підпунктами 3 та 4 пункту 5 цього Порядку, підлягають поверненню з урахуванням положень статті 43 Податкового кодексу України та пункту 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

У разі надходження Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

У разі задоволення Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення Коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.

Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення Коштів на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.

На підставі Висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства).

Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує Кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок Платника, зазначений у Заяві, відкритий у банку або органі Казначейства.

Для повернення сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій, помилково сплачених на невідповідний рахунок 3719, підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на перерахування Коштів на відповідний рахунок 3719 за Заявою та передає управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку.

У разі помилкової сплати сум єдиного внеску та/або сум застосованих фінансових санкцій на рахунок 3719 органу доходів і зборів, в якому Платник не перебуває на обліку, розрахунковий документ на перерахування таких Коштів на відповідний рахунок 3719 органу доходів і зборів, у якому Платник перебуває на обліку, оформлюється підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня за заявою Платника та передається управлінню (відділенню) Казначейства не пізніше двох робочих днів з дня надходження Висновку.

Повернення Платникам Коштів здійснюється підрозділом органу доходів і зборів, відповідальним за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня за рахунок поточних надходжень на рахунок 3719, на який сплачено Кошти, що повертаються.

При цьому, штрафні санкції та пеня, передбачені ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI, застосовуються до платника лише у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених суми єдиного внеску на невідповідний рахунок 3719.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я органу доходів та зборів в казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Суд вважає, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 20.02.2018 у справі №816/591/16, від 14.02.2018 у справі №816/1254/17, від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 (К/9901/28108/18), від 14 листопада 2018 року у справі №805/3665/16-а, від 24 жовтня 2018 року у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 07 лютого 2019 року у справі №820/3561/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, з урахуванням правових позицій Верховного Суду, суд приходить до висновку, що рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 06.02.2019 за № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій у розмірі 97 441,71 грн. та нарахування пені в розмірі 1 207,91 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на загальну суму в розмірі 98 649,62 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Під час розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності своїх дій під час винесення рішення від 06.02.2019 за № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на загальну суму в розмірі 98 649,62 грн.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.02.2019 №4000709.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України № від 06.02.2019 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь Агро» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" (вул. Об'їздна, 3, смт. Чемерівці, Чемеровецький район, Хмельницька область, 31600 , код ЄДРПОУ - 34222628)
Відповідач:Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11 г, м. Київ, 04119 , код ЄДРПОУ - 39440996)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький