Справа № 463/8369/19
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/8369/19
Провадження № 2-а/463/352/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,
з участю секретаря судових засідань Коник О.Б.,
перекладача Бешкаревич О.О.,
представників позивача Мельник О.В., Опаєць О.А.,
відповідача ОСОБА_1
( ОСОБА_2 ),
представника відповідача Дмитрович Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого просить продовжити строк затримання з метою ідентифікації на строк 6 місяців.
Позов мотивує тим, що відповідач, діючи у складі групи осіб, вчинив незаконний, поза межами пунктів пропуску, перетин державного кордону з України в Республіку Польща на напрямку 719 прикордонного знаку. Ділянка відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби «Павловичі», територія Жужелянської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 7 квітня 2019 року був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. На підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» 8 квітня 2019 року даного громадянина було передано на територію України та затримано цього ж дня о 15:00 год. 15 квітня 2019 року Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 9 квітня 2019 року Личаківським районним судом м. Львова було прийнято рішення про затримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою ідентифікації. 28 травня 2019 року відповідач, перебуваючи у пункті тимчасового тримання, звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. 18 червня 2019 року Головним управлінням ДМС України у Львівській області відповідачу відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. 19 червня 2019 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, село Журавичі Ківерцівського району Волинської області. Вказує, що у відповідача відсутні документи, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі. З метою ідентифікації відповідача Львівським прикордонним загоном до Посольства Республіки Таджикистан в Україні було направлено два запити. Зазначає, що станом на момент звернення до суду інформація про країну громадянської належності відповідача та документи, необхідні для його ідентифікації до Львівського прикордонного загону не надійшли. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позові, просили позов задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні просив визначити йому заставу та пояснив, що його родичі та друзі готові внести таку. Крім того вказав, що звертався для отримання статусу біженця, однак йому було відмовлено в цьому. Вказану відмову оскаржує в судовому порядку. Просив не продовжувати строк затримання.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечила та пояснила, що відповідач співпрацює з позивачем, оскільки назвав йому своє прізвище, ім`я, дату народження, готовий максимально сприяти його ідентифікації. Просила встановити відповідачу заставу з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та вказала, що у випадку застосування застави відповідач буде проживати у Львові.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 246, 289 КАС України, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетину державного кордону з України в Республіку Польща на напрямку 719 прикордонного знаку, ділянка відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби «Павловичі», територія Жужелянської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 7 квітня 2019 року був затриманий представниками Прикордонної варти Республіки Польща. На підставі Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» 8 квітня 2019 року даного громадянина було передано на територію України та затримано цього ж дня о 15:00 год. 15 квітня 2019 року Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 9 квітня 2019 року було затримано ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою ідентифікації із поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців.

28 травня 2019 року відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. 18 червня 2019 року Головним управлінням ДМС України у Львівській області відповідачу відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. 19 червня 2019 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, село Журавичі Ківерцівського району Волинської області.
Львівський прикордонний загін двічі звертався до Посольства Республіки Таджикистан щодо встановлення ідентифікуючих даних відповідача, однак відповіді досі не отримано.

Враховуючи те, що термін утримання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 8 жовтня 2019 року, те, що у нього відсутні документи, які надають йому право на виїзд з України, Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із цим позовом.
Відповідно до частини 4 статті 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до ч.ч. 11-13 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що термін утримання громадянина ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 8 жовтня 2019 року, у нього відсутні документи, які надають йому право на виїзд з України, відповіді з Посольства Республіки Таджикистан щодо можливості ідентифікації відповідача не надано, а тому суд приходить до висновку, що до відповідача слід застосувати захід про зобов`язання внести заставу.
Частина 6 ст. 289 КАС України визначає, що внесення застави полягає у внесенні іноземцем, особою без громадянства або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки відповідач вже майже шість місяців є затриманим, однак за вказаний час не вдалось отримати відповіді з країни його громадянської належності щодо ідентифікації відповідача, останній вказує, що готовий внести заставу, яка забезпечуватиме його належну поведінку, а тому суд враховуючи обставини складності ідентифікації особи відповідача, відсутності даних щодо його родичів на території України, беручи до уваги обставини його затримання та високий ризик вчинення повторної спроби незаконного перетину кордону, вважає, що заставу слід визначити в межах двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 гривень, які повинні бути внесенні на відповідний рахунок протягом п`яти робочих днів з дня прийняття судом рішення про внесення застави.
При цьому, у відповідності до ч. 7 ст. 289 КАС України суд вважає за необхідне до моменту внесення застави утримувати відповідача у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та звільняється з нього у день надання позивачу підтвердних документів про внесення застави.
У відповідності до ч. 4 ст. 289 КАС України покласти на відповідача наступні обов`язки:
1) щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби;
2) не відлучатися з м. Львова, без дозволу уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби;
3) невідкладно повідомляти уповноважену особу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 289, 295, 297 КАС України, ст. ст. 4, 9, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

у х в а л и в:

позов ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення, внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 (триста вісімдесят чотири тисячі двісті) гривень.
До моменту внесення застави ОСОБА_3 утримується у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та звільняється з нього у день надання позивачу підтвердних документів про внесення застави.
Зобов`язати ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 :
1) щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби;
2) не відлучатися з м. Львова, без дозволу уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби;
3) невідкладно повідомляти уповноважену особу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про зміну свого місця проживання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), місцезнаходження: Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Стрепко Н.Л.