Справа № 520/9001/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

07 жовтня 2019 р. справа № 520/9001/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді складача поїздів з 11.10.2017 року по 31.03.2019 року до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років та призначити ОСОБА_1 з 07 травня 2019 року пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України по справі №1-13/2018 (1844/16, 3011/16) від 04 червня 2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 07 травня 2019 року позивач подав до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області заяву про призначення пенсії за вислугу років, до якої додав всі необхідні документи в тому числі: Довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.05.20019 р., відповідно до якої він працював в ТОБ «Підприємство промислового залізничного транспорту» у період з 27.08.2013 по 03.05.2019 на посаді - складач поїздів, також він працював в ВАТ Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе складачем поїздів з 07.11.2005 по 24.01.2006 та в ТОВ «Українська транспортно - експедиційна компанія» з 01.02.2006 по 31.07.2013 на посаді - складач поїздів. Стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 13 років 04 місяці 26 днів. При прийнятті заяви про призначення пенсії спеціалістом відповідача було перевірено право позивача на пенсію за вислугу років та прийнято заяву 07.05.2019 року, при цьому жодних зауважень щодо того, що не може бути зараховано будь який період роботи до стажу, що дає право на вислугу років, спеціалістом відповідача не було повідомлено. 26.07.2019 року позивач отримав Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову з призначенні пенсії від 26.07.2019 року №1127/03.18-20, згідно якого в призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено в зв`язку з відсутністю необхідного 12 років 06 місяців стажу роботи за вислугу років та вказано, що згідно документів, які були надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи за вислугу років станом на 11.10.2017 року становить 11 років 10 місяців 26 днів. Період роботи позивача на посаді складача поїздів з 11.10.2017 року по 31.03.2019 року неможливо зарахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з тим, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка набрала законної сили з 11.10.2017 року робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах права на пенсію за вислугу років не мають тобто вказані посади не зараховується до стажу роботи за вислугу років. Позивач вважає, що Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову в призначенні пенсії від 26.07.2019 року №1127/03.18-20 є таким, що винесено з порушенням чинного законодавства, чим порушено право позивача на отримання пенсії, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги, викладені в позовній заяві є безпідставними та не відповідають нормам законодавства. 07 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про призначення мені пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням №1127/03.18-20 Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області йому було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки період роботи ОСОБА_1 на посаді складача поїздів з 11.10.2017 року по 31.03.2019 року неможливо зарахувати до роботи яка дає право на призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з тим, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка набрала законної сили з 11.10.2017 року робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах права на пенсію за вислугу років не мають, тобто вказані посади не зараховується до стажу роботи за вислугу років.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року позивач подав до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області заяву про призначення пенсії за вислугу років, до якої додав всі необхідні документи, зокрема:

- довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ВАТ Харківський тракторний завод ім. Орджонікідзе №79/40, яка підтверджує, що позивач працював складачем поїздів з 07.11.2005 року по 24.01.2006 року;

- довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.05.20019 року, відповідно до якої позивач працював в ТОБ «Підприємство промислового залізничного транспорту» у період з 27.08.2013 по 03.05.2019 на посаді - складач поїздів;

- довідку уточнюючу особливий характер роботи та умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії ТОВ «Українська транспортно - експедиційна компанія» №2 від 18.01.2017 року, відповідно до якої позивач працював з 01.02.2006 по 31.07.2013 на посаді - складач поїздів.

Судом встановлено, що відомості, зазначені у вказаних довідках відповідають записам у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 .

Відповідно, підтверджений стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 13 років 04 місяці 26 днів.

Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 26.07.2019 року №1127/03.18-20 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного 12 років 06 місяців стажу роботи за вислугу років та вказано, що згідно документів, які були надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи за вислугу років станом на 11.10.2017 року становить 11 років 10 місяців 26 днів. Період роботи позивача на посаді складача поїздів з 11.10.2017 року по 31.03.2019 року неможливо зарахувати до роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років в зв`язку з тим, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка набрала законної сили з 11.10.2017 року робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах права на пенсію за вислугу років не мають, тобто вказані посади не зараховується до стажу роботи за вислугу років.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за вислугу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12 жовтня 1992 року № 583 затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, до яких відносяться складачі поїздів.

Згідно зі статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містяться і у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Судом встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що позивач працював на посаді складач поїздів 13 років 04 місяці 26 днів, що в силу приписів п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надає позивачу право на пенсію за вислугу років по досягненню 55 років.

З наявної в матеріалах справи копії паспорта позивача вбачається, що 55 років йому виповнилось ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Також судом встановлено, що відповідно до підсистеми призначення та виплати пенсії Пенсійного фонду України, загальний стаж позивача складає 36 років 0 місяців 2 дні, а спеціальний стаж, що дає право на пенсію по вислузі років складає 13 років 4 місяці 26 днів.

Таким чином, на час звернення 07 травня 2019 року до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, у позивача був наявний стаж та вік, передбачені п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, єдиною підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, слугувало те, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка набрала законної сили з 11.10.2017 року робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах права на пенсію за вислугу років не мають.

Суд зазначає, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, які дійсно не містить положень щодо права на пенсію за вислугу років робітників локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Вказане право закріплено п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому вказана норма не є конкурентною або взаємовиключною по відношенню до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки регулює різні за змістом правовідносини.

Також суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить жодних застережень щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправними.

Відносно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській зарахувати період роботи ОСОБА_1 на посаді складача поїздів з 11.10.2017 року по 31.03.2019 року до стажу роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років та призначити ОСОБА_1 з 07 травня 2019 року пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України по справі №1-13/2018 (1844/16, 3011/16) від 04 червня 2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії за віком наділений виключно відповідач, а тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Відповідно до положень ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вказані позовні вимоги частково та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 з 07 травня 2019 року пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення ОСОБА_1 з 07 травня 2019 року пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення ОСОБА_1 з 07 травня 2019 року пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.10.2019 року.

Суддя Біленський О.О.