Справа № 295/7132/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/7132/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенцова Л.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

02 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Богунського районного відділу у місті Житомир Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2019 року (повне рішення складене 05 вересня 2019 року м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Богунського районного відділу у місті Житомир Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення за межі України,

В С Т А Н О В И В :

позивач 10.05.2019 звернувся із позовом до Богунського районного суду м. Житомир в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області про накладення на нього адміністративного стягнення серії ПН МЖТ № 035107 від 17.04.2019, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області № 13 від 17.04.2019 про примусове його повернення з України із подальшою забороною в`їзду терміном на три роки.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 05.09.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення заступника начальника Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області Іваницької Л.В. № 13 від 17.04.2019 про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із подальшою забороною в`їзду терміном на три роки.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач 28.05.2013 прибув до України через КПП "Бориспіль" по паспорту 11АА61205 та на даний час знаходиться в Україні нелегально, порушуючи правила перебування іноземців на території України визначені Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

02.10.2019 представником позивача направлено до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 288 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Отже, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, а також те, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника позивача та провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином Грузії згідно копії витягу з його паспорта.

17.04.2019 заступником начальника Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області Іваницькою Л .В. відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЖТ № 035107 про те, що 17.04.2019 о 23-00 год. у м. Житомирі встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців на території України, а саме перебував більше 90 днів на 180 денний період, що є порушенням вимог п. п. 2, 9 Порядку продовження терміну перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 № 150, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

17.04.2019 постановою начальника Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області Новаковського С .Ю. серії ПН МЖТ № 035107 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

17.04.2019 рішенням № 13 заступника начальника Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області Іваницької Л.В. у зв`язку з притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та на підставі положень ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" примусово повернуто за межі України громадянина Грузії ОСОБА_1 з подальшою забороною в`їзду терміном на 3 роки та зобов`язано його покинути територію України у термін до 30.04.2019.

Не погоджуючись із такими рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з притягненням позивача до кримінальної відповідальності та в силу ст. 22 Закону № 3773-VI, рішення Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області № 13 від 17.04.2019 про примусове повернення з України із подальшою забороною в`їзду терміном на три роки є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині за такими доводами.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI) строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженому Постановою КМУ № 150 від 15.02.2012, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС. Для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають вказані у п. 9 зазначеної постанові документи.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 26 Закону № 3773-VI зазначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Статтею 13 Закону № 3773-VI визначено умови, за яких в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, а саме: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Згідно ст. 22 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом. Виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження; його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.04.2019 у справі № 712/8573/18, який набрав законної сили 16.05.2019, позивач визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання на 1 рік, на підставі ст. 76 КК України судом були покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, що передбачено ст. 165 КВК України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом (ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 14 КАС України, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.04.2019 у справі № 712/8573/18, який набрав законної сили 16.05.2019, є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, на підставі ст. 22 Закону № 3773-VI, якою вказано про заборону виїзду з України іноземцю або особі без громадянства у разі його засудження за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання, та враховуючи, що 15.04.2019 позивач був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень і з цього дня розпочалося обчислення іспитового строку, рішення заступника начальника Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області Іваницької Л.В. № 13 від 17.04.2019 про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 із подальшою забороною в`їзду терміном на три роки суперечить вказаній нормі закону та підлягає скасуванню.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Богунського районного відділу у місті Житомир Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ч. 4 ст. 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.