Справа № 132/2218/19
Суддя: Сєлін Є. В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/2218/19
Провадження № 2-а/132/48/19
Рішення

Іменем України

04 жовтня 2019 року місто Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - ПІДГЕРСЬКІЙ О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про оскарження дій та рішень суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019р. до місцевого суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1187759 від 30.05.2019р. інспектора роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255грн., за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він порушував, оскільки не порушував швидкісний режим руху в населеному пункті. Інспектор при винесенні постанови не врахував вимог закону, не в повному обсязі з`ясував конкретні обставини у справі, та без належних доказів визнав його винним в порушенні ПДР України та безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного штрафу в розмірі 255грн.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09.07.2019р. відкрите провадження за вказаним позовом.

У відзиві на адміністративний позов, представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Липовська Н.Ю., яка діє на підставі Довіреності № 15440/41/3/01-2018 від 29.12.2018р., просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що інспектором роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Завальнюк С.Ю. відповідно до постанови серії ЕАВ № 1187759 від 30.05.2019р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу сумі 255грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Під час винесення постанови поліцейський діяв на підстави, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Постанову було оголошено позивачу негайно після закінчення розгляду справи, та ознайомлення з її змістом, роз`яснено порядок оскарження постанови та строку сплати штрафу, а тому дії інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, на позовний вимогах наполягає та просить їх задовольнити, з підстав зазначених в позові.

Відповідач - інспектор роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ЗАВАЛЬНЮК С.Ю. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку. Згідно прохальної частини відзиву на адміністративний позов, представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Липовська Н.Ю., яка діє на підставі Довіреності № 15440/41/3/01-2018 від 29.12.2018р., просить розгляд справи провести у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, 30.05.2019р. інспектором роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Завальнюк С.Ю. винесено постанову серії ЕАВ № 1187759 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255гр. за порушення ним п.12.4 ПДР України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, 30.05.2019р. о 06год.44хв. на автодорозі М-21, 270км., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в населеному пункті, а саме в смт. Стрижавка Вінницької області, позначеного державним знаком 5.45, рухався зі швидкістю 81км., чим перевищив швидкість на 31км. та порушив п.12.4 ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1.ст.122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM 000303.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Частиною 1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути підставою притягнення до адміністративної відповідальності лише у тому випадку, коли обставини, встановлені під час такого спостереження зафіксовані у встановленому законом порядку.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09.07.2019р. було зобов`язано відповідача - інспектора 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Завальнюка С.Ю. надати суду всі наявні матеріали, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до постанови серії ЕАВ № 1187759 від 30.05.2019р.

На виконання вказаного судового рішення, яке згідно вимог закону є обов`язковим до виконання, відповідачем надано фото та DVD-диск із записом приладу TruCam (серійний номер ТС000303).

Згідно з пп.9 ч.1 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, згідно з ч.2-3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про те, що швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCam ТС000303.

З оглянутого в судовому засіданні фото та DVD-диск із записом приладу TruCam (серійний номер ТС000303) встановлено, що дані докази не містять чіткого зображення моделі транспортного засобу, його реєстраційного номеру, та особи, яка перебувала під час руху за його кермом, оскільки фото та відео зображення розмите. Інше фото та відео як доказ по справі не представлено.

З огляду на це, суд позбавлений можливості встановити відносно якого саме транспортного засобу зафіксоване перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Отже, відповідач, суб`єкт владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови, не довів її правомірності, а саме для підтвердження порушення позивачем п.12.4 ПДР України, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, не надав, зокрема, пояснення свідків, належний чітко індивідуалізований відеозапис чи матеріали фотофіксації події, а отже і не довів належними та допустимими доказами ту обставину, що ОСОБА_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху керованого ним транспортного засобу.

Будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень, згідно діючого законодавства, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано фактично постанову серії ЕАВ № 1187759 від 30.05.2019р., у якій не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 в його вчиненні. Не надано таких доказів відповідачем і в ході розгляду справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Вказана правова позиція є обов`язковою для застосування судами при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 - ПДР України, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 132-1, 251, 256, 258, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про оскарження дій та рішень суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1187759 від 30.05.2019р. інспектора роти 1-го батальйону 3-ої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Завальнюка Сергія Юрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255грн., за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.В. Сєлін