Справа № 222/596/19
Суддя: Подліпенець Є. О.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/596/19
Провадження № 2-а/222/19/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

з участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське, за участю позивача ОСОБА_1 , справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Школьник Дмитра Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії командира ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Школьник Д.А. протиправними, та скасувати постанову серії ВР № 317078 від 09.04.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що відповідно до винесеної постанови серії ВР № 317078 від 09.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП. Як зазначено в постанові, в с. Кальчик по вул. Поштова на перехресті з провулком Веселий, вона, являючись посадовою особою, відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі в с. Кальчик, порушила правила, норми та стандарти п.4.15 ДСТУ 35.07-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» не встановила дорожні знаки 2.1 та 2.3 на вказаному перехресті, чим порушила ст.ст. 7, 9, 12 ЗУ «Про дорожній рух», п.15 ПДР України, п.10.4.2 ДСТУ 4100-2014 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Проте, діючого законодавства вона не порушувала, з даною постановою не згодна, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, зазначила, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про дорожній рух», якою визначена компетенція сільських, селищних рад, їх виконавчі органи не уповноважені здійснювати організацію дорожнього руху на території відповідно селищ та сіл, оскільки організація дорожнього руху на території населених пунктів, які являються селищами та селами, а не містами, входить до повноважень районних рад та районних державних адміністрацій, на території яких знаходяться села та селища. Питання встановлення дорожніх знаків в цій статті не визначено. Відповідно до ст.ст. 16, 17 ЗУ «Про автомобільні дороги» вулиці та дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, управлінням, функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Також зазначила, що на підставі постанови КМУ від 30.03.1994 р. № 198 ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у комунальній власності здійснюється відповідними комунально - експлуатаційними організаціями, а рішення встановлення дорожніх знаків вирішується Кальчицькою сільрадою не одноособово, а в колегіальному порядку на сесії сільради і для цього потрібний тривалий час.

Ухвалою судді від 10.04.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні Володарського районного суду Донецької області. Крім цього, відповідачу роз`яснено що він за три дні до початку судового засідання має право подати відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог за наявності. Також відповідачу роз`яснено його обов`язок відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, надати суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинення дії, з приводу яких подано позов.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Між тим слід зазначити, що від відповідача надійшло поштою письмове клопотання про передачу справи за підсудністю на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду, яке ухвалою суду від 03.10.2019 року, що не була оформлена окремим процесуальним документом, а була занесена до журналу судового засідання, було залишено без задоволення.

Також слід зазначити, що в ході судового розгляду справи, за клопотанням сторони позивача, було залучено примірник оскаржуваної постанови та копії документів з підтвердженням вручення їх копій іншій стороні.

Позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду справи підтримала позовні вимоги з вищезазначених підстав, та наполягала на їх задоволенні. Також суду пояснила, що вона як голова сільради не є відповідальною особою за встановлення дорожніх знаків, а це є виключною компетенцією відповідних комунально - експлуатаційних організацій. Крім цього питання щодо утримання вулично-шляхової мережі нею особисто не вирішуються, а це є прерогативою сесії сільради, т.б. колегіального органу, є поетапним, та потребує тривалого часу. Таким чином вважає, що відповідач безпідставно наклав на неї штраф в розмірі 1020 грн. Крім цього, після дослідження відеозапису наданого відповідачем, звернула увагу суду, що на ньому міститься фіксація процедури складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення в іншій адмінсправі, а не справи по якій винесено оскаржувану постанову.

Відповідач інспектор ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старший лейтенант поліції Школьник Д.А. в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, надіслав суду поштою відзив на адміністративний позов в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позовні вимоги сторони позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачкою не заперечується факт вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, а лише наголошується на порушенні процесуальних норм в частині вини у порушенні норм і стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулично - шляхової мережі. Також зазначив, що позивач будучи посадовою особою знехтував своїми посадовими обов`язками та неналежним чином здійснював контроль за усуненням виявлених ним недоліків, або взагалі не проводив перевірку, що призвело до негативних наслідків, а саме відсутність дорожніх знаків 2.1 та 2.3 на перехресті вул. Поштова та вул. Веселій в с. Кальчик, чим порушив ст.ст. 7, 9, 12 ЗУ «Про дорожній рух» п.п 1,5 ПДР України та п. 10.4.2 ДСТУ 4100-2014, що підтверджується актом обстеження ділянки вулично - шляхової мережі та схемою, що додано до відзиву. Крім цього позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування своєї позиції, а тому останнім не доведено, що він не порушував ПДР, а тому оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною і скасуванню не підлягає. Також відповідач у відзиві просив суд розглянути справу без його участі, та разом з відзивом надав наступна докази: два фотознімка, копія Акту обстеження ділянки вулично - шляхової мережі від 09.04.2019 р., схему та оптичний диск з відеозаписом.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез`явившегося відповідача.

Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 288 КУпАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАС України, з урахуванням особливостей визначених КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 317078 від 09.04.2019 року, винесеної інспектором ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Школьником Дмитром Анатолійовичем, позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, а саме за те, що вона 09.04.2019 року о 13-45 год. в Донецькій області Нікольського району в с. Кальчик на перехресті вул. Поштова та пров. Веселого являючись посадовою особою, відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі порушила правила, норми та стандарти п.4.1 ДСТУ 3587 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» не встановила відсутні дорожні знаки пріоритету 2.3 та 2.1 на вказаному перехресті, чим порушила ДСТУ 3587-97 п.4.1, ст. 7, 9, 12 ЗУ «Про дорожній рух», п.п.1.5 ПДР України, п.10.4.2 ДСТУ 4100-2014, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого їх захисника представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачка, як на підставу задоволення позовних вимог посилається на ту обставину, що вона не наділена повноваженнями, щодо встановлення дорожніх знаків та не є суб`єктом складу адмінправополрушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 ЗУ «Про дорожній рух» визначена компетенція сільських, селищних рад, їх виконавчих органів, зокрема до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; створення позабюджетних фондів для додаткового фінансування заходів щодо безпеки дорожнього руху; організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки, тощо.

Компетенція органів державної влади, місцевого самоврядування та об`єднань громадян у сфері дорожнього руху визначена розділом ІІ Закону України «Про державний рух».

До компетенції міських та їх виконавчих органів, районних рад та районних адміністрації у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами, що передбачено абзацом 8 ч.1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух».

Таким чином, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що ні селищні та сільські ради, ні їх виконавчі органи не уповноважені здійснювати організацію дорожнього руху на території відповідно селищ та сіл, оскільки організація дорожнього руху на території населених пунктів, які являються селищами та селами, а не містами, входить до повноважень районних рад та районних державних адміністрацій, на території яких знаходяться села та селища.

Згідно п.13 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Між тим статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Аналіз положення ст.14 та ч.1 ст.140 КУпАП дає підстави стверджувати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, що полягає в порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйнятті своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, є посадові особи, до службових обов`язків яких відносяться повноваження з дотримання таких правил та норм.

Судом встановлено і це підтверджується наданими стороною позивача доказами, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на посаді голови Кальчицької сільської ради Нікольського району Донецької області. Однак, з оскаржуваної постанови вбачається, що вона складена відносно фізичної особи, а не відносно голови сільської ради.

Регламентом Кальчицької сільської ради VI скликання зі змінами від 17.06.2011, 09.09.2016, наданого суду позивачем, визначено повноваження сільського голови, який забезпечує додержання Конституції та Законів України, виконання актів Президента України, рішень обласної, районної та сільської рад, розпоряджень голови районної державної адміністрації, організовує роботу сільської ради та її виконавчого комітету, є головною посадовою особою територіальної громади, очолює виконавчий комітет сільської ради, та головує на її засіданнях.

З огляду на вищенаведене до повноважень сільського голови не входить обов`язок щодо встановлення дорожніх знаків, а тому в діях позивача відсутній склад адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, що виключає його адміністративну відповідальність.

Слід зазначити, що доводи відповідача з приводу того, що позивач знехтував своїми посадовими обов`язками та неналежним чином здійснював контроль за усуненням виявлених ним недоліків, або взагалі не проводив перевірку, що призвело до відсутності дорожніх знаків не беруться судом до уваги, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що позивача було притягнуто до відповідальності саме за не встановлення дорожніх знаків пріоритету, а не за неналежне здійснювання контролю, тощо.

Щодо наданих стороною відповідача письмових доказів, а саме двох фотознімків, Акту обстеження ділянки вулично - шляхової мережі від 09.04.2019 р. та схеми, то вони подані не в оригіналі а в копіях, які в свою чергу жодним чином не засвідчені, а тому суд розцінює їх, як не належні та недопустимі докази, та не приймає до уваги.

Між тим слід зазначити, що з наданого стороною відповідача відеозапису дослідженого під час розгляду справи вбачається, що на ньому міститься фіксація процедури розгляду адміністративної справи про притягнення позивачки до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, фіксація самого правопорушення відсутня.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що даний запис зроблено при розгляді іншої справи при складанні адміністративного протоколу, спростовуються самим відеозаписом з якого вбачається, що поліцейський проводить розгляд адміністративної справи саме по якій винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого у відповідності до ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не представлено суду належних та допустимих доказів які б підтверджували в діях ОСОБА_1 наявність складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, в зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги позивачки щодо скасування оскаржуваної постанови в цій частині є слушними та підлягають задоволенню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення відносно останньої на підставі п.3 ч.3 ст. 286 КАС Українизакриттю.

Також слід зазначити, що вимоги позивачки про визнання дій відповідача протиправними не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до положень ч.3 ст. 286 КАС України, якою визначено повноваження суду щодо прийняття рішень в зазначеній категорії справ, визнання дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень протиправними не передбачено.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 9, 14, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Школьник Дмитра Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 317078 від 09.04.2019 року, винесеної інспектором ВБДР УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Школьник Дмитром Анатолійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за ч.1 ст. 140 КУпАП, і накладення на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за ч.1 ст. 140 КУпАП - закрити.

В решті частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Є.О. Подліпенець