Справа № 560/2427/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2427/19
РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району, в якому просить:

- визнати протиправними дії Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району, щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.06.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області;

- зобов`язати Капустинську сільську раду Старокостянтинівського району вчинити дії по наданню ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області на підставі заяви від 10.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. До заяви додавався графічний матеріал, на якому було зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Вказує, що бажана земельна ділянка вважається власністю територіальної громади, відповідно повноваження щодо розпорядження даною земельною ділянкою відносяться до компетенції Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району.

12.07.2019 відповідачем направлено лист №152, в якому зазначено, що подане клопотання розглянуте на 31-й сесії сьомого скликання Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району 12.07.2019 та прийняте рішення, яким відмовлено в наданні дозволу у зв`язку з тим, що зазначена в клопотанні земельна ділянка перебуває в державній власності.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на даний час вказана у клопотанні позивачем земельна ділянка знаходиться біля бувшого КСП "1-е Травня", що належить до земель державної власності.

Враховуючи вказані обставини, просить залишити позов без задоволення.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 08.08.2019 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

ІІІ. ОБСТАНИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 звернувся до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого сільського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. До заяви позивач додавав графічний матеріал, на якому було зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, а саме: земельна ділянка, розташована у Старокостянтинівському районі, КОАТУУ: , зона: 02, квартал: 012.

Листом від 12.07.2019 №152 відповідач повідомив, що подане клопотання розглянуте на 31-й сесії сьомого скликання Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району 12.07.2019 та прийняте рішення, яким відмовлено в наданні дозволу у зв`язку з тим, що зазначена в клопотанні земельна ділянка перебуває в державній власності.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктом "б" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, крім іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 10 закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з положеннями пунктів 8 та 9 частини четвертої статті 42 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

Частиною 5 статті 46 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до частини 13 статті 46 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз частини 7 статті 118 Земельного кодексу України та вищенаведених положень закону України "Про місцеве самоврядування" свідчить про те, що розгляд питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

Як встановив суд, ОСОБА_1 звернувся до Капустинської сільської ради із заявою від 10.06.2019 про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

За результатом розгляду вказаної заяви 12.07.2019 на 31-й сесії сьомого скликання Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району прийняте рішення, яким відмовлено в наданні вказаного дозволу у зв`язку з тим, що зазначена в клопотанні земельна ділянка перебуває в державній власності.

В матеріалах справи знаходиться лист відділу у Старокостянтинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.08.2019 №18-22-0.30-1299/113-19, направлений на запит сільського голови Капустинської сільської ради ОСОБА_3 , згідно якого зазначено, що земельна ділянка площею 2.00 га відноситься до земель державної власності.

Отже, враховуючи вимоги частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, повноваження щодо відведення земельної ділянки, яка належить до державної власності, належать Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Разом з тим, суд встановив, що в Хмельницькому окружному адміністративному суді на розгляді перебувала адміністративна справа №560/1972/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Капустинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 04.09.2019 позов задоволено. Визнано протиправним вирішення Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області заяви ОСОБА_1 від 02.05.2019 листом від 21.05.2019 № П-5458/0-2659/0/95-19, та висновки цього листа. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що предметом спору у вищевказаній справі 560/1972/19 була земельна ділянка (розташована у Старокостянтинівському районі, КОАТУУ: , зона: 02, квартал: 012), яку ОСОБА_1 визначив як бажану у заяві до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Отже, як встановив суд, рішенням Рішенням від 04.09.2019 у справі №560/1972/19 суд визначив, що питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності належить до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вчинити дії щодо розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки із земель державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

Частиною 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Обрання позивачем неправильного способу захисту встановлюється при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №504/4148/16-а.

Сільська рада, яка є відповідачем у цій справі не має повноважень розглядати заяву позивача, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач, а саме: земельна ділянка, розташована у Старокостянтинівському районі, КОАТУУ: , зона: 02, квартал: 012 відноситься до земель державної власності, тому відповідно повноваження щодо відведення земельної ділянки, яка належить до державної власності, належать Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Враховуючи, що рішенням, прийнятим на 31-й сесії сьомого скликання Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району 12.07.2019, відмовлено в наданні дозволу саме з тих підстав, що зазначена в клопотанні земельна ділянка перебуває в державній власності, суд вважає, що позивач обрав не вірний спосіб захисту звернувшись до суду з позовом до Капустинської сільської ради.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог позивача до Капустинської сільської ради необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір у відповідності статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 08 жовтня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Капустинська сільська рада Старокостянтинівського району (вул. Центральна, 20, с. Капустин, Старокостянтинівський район, Хмельницька область,31120 , код ЄДРПОУ - 25993350)

Головуючий суддя В.В. Матущак