Справа № 0940/2221/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 жовтня 2019 року

Київ

справа №0940/2221/18

касаційне провадження №К/9901/26930/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М., перевіривши касаційну скаргу Універсальної аграрно-промислової товарної біржи на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 0940/2221/18 за позовом Універсальної аграрно-промислової товарної біржі до Головного управління ДФС в Івано-Франківській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішення від 23.01.2019 позов задовольнив: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 07.11.2018 про застосування до Універсальної аграрно-промислової товарної біржі штрафу в розмірі 4216,13 грн; визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 07.11.2018 про застосування до Універсальної аграрно-промислової товарної біржі штрафу в розмірі 74,25 грн.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 13.08.2019 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 та прийняв нову постанову, якою у задоволені позову відмовив.

Універсальна аграрно-промислова товарна біржа 20.09.2019 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що предметом позову у справі № 0940/2221/18 є вимоги про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесені Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області: № від 07.11.2018 щодо застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб /ПДФО/ в розмірі 20 % на суму 4216,13 грн, при цьому затримка склала 2637 календарних днів; № від 07.11.2018 щодо застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати грошових зобов`язань з ПДФО в розмірі 20 % на суму 74,25 грн, при цьому затримка склала 2637 календарних днів.

Суд апеляційної інстанції інстанцій, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що податковим органом обґрунтовано застосовані до позивача штрафні санкції на підставі статті 126 Податкового кодексу України за порушення граничних строків сплати грошових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб, оскільки передбачена зазначеним пунком відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами). Оскільки податковий боргу був сплачений 10.05.2016, тому граничний строк застосування штрафних санцій тривалістю 1095 днів завернувався 10.05.2019. Разом з тим, спірні податкові повідомлення-іршення щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодження сум грошових зобов`язань винесені 07.11.2018, тобто із дотриманням строків, передбачених статтями 102, 114 Податкового кодексу України.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2019, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Універсальної аграрно-промислової товарної біржи на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019.

Копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна