Справа № 701/335/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 701/335/19 Головуючий у І інстанції - Калієвський І.Д.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ганечко О.М., Костюк Л.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову № 73-ДК/0028/По/08/01/-19 від 11.03.2019 року про накладення відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, покарання за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач вказав, що Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області було порушено процедуру перевірки дотримання вимог земельного законодавства та невідповідність винесених процесуальних документів вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії державного інспектора Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності протиправними.

Постанову державного інспектора Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель, ОСОБА_3 №73-ДК/0028/По/08/01/-19 від 11.03.2019 про накладення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. скасовано.

В решті адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, Відповідач зазначає, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акт обстеження земельної ділянки не є рішеннями на підставі яких настає відповідальність, вони закріплюють певні фактичні обставини щодо певного об'єкту. Законодавством та підзаконними нормативними документами не передбачено обов'язку вказування в актах обстеження та актах перевірки за об'єктом особу, яка вчинила правопорушення. Така особа встановлюється під час складання протоколу. Також, перевірявся факт самовільного зайняття земельної ділянки, тому в якості якої сторони необхідно було залучити Позивача до обстеження. Земельна ділянка перебуває у державній власності, виставлена на торги, нікому не передана ні у власність ні у користування тому не повинна містити ознак використання.

Позивачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились.

За приписами частини 5 статті 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що Відповідачем оскаржуються рішення суду першої інстанцій в частині задоволених позовних вимог, тому оскаржуване рішення колегією суддів перевіряється лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства України державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 21 лютого 2019 року складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки № 73-ДК/110/АП/09/01/-19 (а.с.8) та акт обстеження земельної ділянки № 73-ДК/15/АО/10/01/-19 (а.с.7), підставою слугував лист-відповідь Маньківської селищної ради № 305/02-14 від 25.02.2019 року (а.с.45) згідно якого Маньківська селищна рада повідомила, що з неофіційних джерел інформації слідує, що вищевказану спірну земельну ділянку використовує ОСОБА_2.

Згідно вказаних матеріалів перевірки, земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення адміністративних межах Маньківської селищної ради (за межами населеного пункту) площею 3,8318 га, к/н :03:001:0443 використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва-вирощування озимого ячменю. В діях фізичної чи юридичної особи, що використовує зазначену земельну ділянку вбачається порушення вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП.

22 лютого 2019 року приписом № 73-ДК/0048Пр/03/01/19 зобов'язано ОСОБА_2 в 30-ти денний термін усунути порушення земельного законодавства шляхом звільнення зайнятої земельної ділянки або оформлення правовстановлюючих документів.

11 березня 2019 року державний інспектор Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 визнав ОСОБА_2, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та виніс постанову № 73-ДК/0028/По/08/01/-19 про накладення відносно позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп., та визначено матеріальну шкоду в розмірі 7289 грн. 00 коп. (а.с.13).

Підставою винесення даної постанови є протокол про адміністративне правопорушення № 73-ДК/0028_П/07/01/-19 від 22.02.2019 року, який складений відносно Позивача за ст. 53-1 КУпАП (а.с.9).

Не погоджуючись із вказаною постановою Відповідача, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави щодо визнання протиправною та скасування постанови № 73-ДК/0028/По/08/01/-19 від 11.03.2019 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, вказані вище процесуальні документи складені з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за приписами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як зазначено у постанові, за порушення вимог ст. 125 - 126 Земельного кодексу України, передбачена відповідальність згідно з ст. 53-1 КУпАП.

Статті 125 та 126 Земельного кодексу України вказують на момент виникнення права на земельну ділянку, який пов'язується з необхідністю оформлення речових прав на земельну ділянку та прямо не передбачають відповідальності за порушення порядку оформлення речових прав на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Так, згідно акта обстеження земельної ділянки від 21.02.2019 року № 73- ДК/15/АО/10/01/-19, який складений державним інспектором Чорним Р.М.: не вказано особу правопорушника, якого інспектор виявив на вищевказаній земельній ділянці, а вказано лише, що «В діях фізичної чи юридичної особи, що використовує зазначену земельну ділянку вбачається порушення вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України».

Також, з акта обстеження вбачається, що державним інспектором Чорним Р.М., на час обстеження земельної ділянки безпосередньо не встановлено та не зафіксовано будь-яких осіб, які здійснили посів озимого ячменю, а зафіксовано лише сам факт посіву.

Водночас, інспектором не встановлено яка особа здійснила вказане правопорушення.

Проте, в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об'єкту - земельної ділянки від 21.02.2019 року № 73-ДК/110/АП/09/01/-19 державним інспектором зазначено «Місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються:», «смт. Маньківка Маньківського району».

22 лютого 2019 року Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 73-ДК/0028_П/07/01/-19 відносно Позивача за ст. 53-1 КУпАП (а.с.9).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення державним інспектором Чорний Р.М., встановлено «21.02.2019 року в адмінмежах Маньківської селищної ради (за межами населеного пункту) було виявлено земельну ділянку с/г призначення площею 3.8318 га к/н :03:001:0443, яка використовується гр. ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів, а саме на момент перевірки на вказаній земельній ділянці проведено посів озимого ячменю, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України».

Відповідач зазначав, що підставами для складення протоколу та винесення постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності були акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 21 лютого 2019 року № 73-ДК/110/АП/09/01/-19, акт обстеження земельної ділянки від 21 лютого 2019 року № 73- ДК/15/АО/10/01/-19, а також неофіційна інформація відображена в листі-відповіді Маньківської селищної ради № 305/02-14 від 25.02.2019 року (а.с.45) згідно якого Маньківська селищна рада повідомила, що з неофіційних джерел інформації слідує, що вищевказану спірну земельну ділянку використовує ОСОБА_2 (а.с. 45).

Проте, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції інших доказів самовільного користування Позивачем даною земельною ділянкою Відповідачем не надано.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спростували доводи Відповідача щодо того що Позивач використовував дану земельну ділянку з осені 2018 року та в 2019 року.

Крім того, Відповідачем всупереч вимогам ст. 283 КУпАП при розгляді справи про вчинення Позивачем правопорушення не зазначено у постанові № 73-ДК/0028/По/08/01/-19 від 11 березня 2019 року, а відтак не встановлено:

- дату вчинення правопорушення, що виключає можливість встановити дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності;

- місця розташування чи адреси земельної ділянки, яка є предметом порушення, що робить не можливим кваліфікацію дій позивачки, встановлення факту заподіяння шкоди та визначення її розміру;

- яким способом вчинено самовільне зайняття земельної ділянки, з огляду на те, що таке передбачає активні дії суб'єкта.

Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015 року, земельна ділянка кадастровий номер: :03:001:0443 державної власності, орієнтована площа ділянки 3,8318 га, місце розташування: Меньківський район в адміністративних межах Меньківської селищної ради (за межами населеного пункту), , Також, у примітках вказаної довідки зазначено, що земельна ділянка проінвентаризована, включена в перелік ділянок на аукціон (а.с. 43).

Відповідач не заперечує те, що необхідної технічної документації не оформляв, не погоджував та не встановлював (відновлював) межові знаки.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в матеріалах справи поданих Відповідачем належних, достатніх та достовірних доказів, на підставі яких можна встановити причетність Позивача до самовільного використання земельної ділянки, а тому державний інспектор Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_3 діяв з порушенням наданих йому повноважень при винесенні спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: О.М. Ганечко

Л.О. Костюк