Справа № 404/3186/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3186/19
Номер провадження 2-а/404/190/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу, за правилами спрощеного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колос Катерини Юріївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернулась в суд із адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 689440 від 23.04.2019 року, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву мотивує тим, що не порушувала вимог Правил дорожнього руху. Фактично здійснила вимушену зупинку та була налаштована їхати далі, після усунення причин зупинки роботи двигуна, але поліцейськими не надано їй такої можливості та складено постанову, копію якої виконаної на друкованому бланку, але через копіювальний папір, надано на місці події. Вважає, що прибираючи з проїзної частини своє авто, двигун якого відмовив, та відповідно прибираючи з проїзду перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, нею виконувалися обов`язки щодо не створювання своїми діями загрози безпеці дорожнього руху іншим учасникам руху. Крім того, місце, де було вимушено припарковано її авто, не відповідає ДБН, тому не порушувала вимог ПДР, оскільки місце не може бути місцем парковки авто інвалідів за невідповідністю. Разом цим, із змісту викладеної постанови вбачається, що до адміністративної відповідальності вирішено притягнути особу ОСОБА_1 за відмінними ознаками, чоловічої статі, ініціали не уточнено, що викликає сумнів прийняття рішення відносно неї - особи жіночої статі. Крім зазначеного інспектор роти №3 батальйону ГУПП в Кіровоградській області ДПП старший лейтенант поліції Колос Катерина Юріївна відкрито проігнорувала заявлене нею

клопотання про надання права на захист (в порядку ч. 1 ст.288 КУпАП; «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: заявляти клопотання»).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

В судове засідання позивачка не з"явилася, повідомлялася, відповідних заяв не подавала.

Відповідач- Головне Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, його представник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належно, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

У судове засіданння відповідач- інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Колос Катерина Юріївна не з"явилась, повідомлялась належно, через канцелярію суду, надала відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск та відзив на позов, згідно якого вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити. Вважає свої дії законними та такими, що вчиненні у межах правового поля. Постанова серія НК № 689440 від 23.04.2019 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Суд приходить до висновку, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а підстав визнавати явку позивача обов"язкою , при тому, що вона двічі не з"являлася в судове засідання не має.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі оглянувши відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року 17 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Micra, д. н.з. НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вул. Вокзальна, 35А здійснила паркування транспортного засобу на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів якими керують водії з інвалідністю або водії які перевозять осіб з інвалідністю позначеного дорожнім знаком 5.38 з додатковою до нього табличкою 7.17 «інваліди», не маючи при цьому підтверджуючих документів, чим порушила п.п. 5.38, п.5 розділу 33 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.

По факту вчинення правопорушення 23 квітня 2019 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Колос К. Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689440, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1 020,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст.152-1 КУпАП ( а. с. 3).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 6 статті 152-1 КУпАП передбачає, що за паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності), - тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським організаціям осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю. Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів. Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Згідно з п. 22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, у разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно розділу 33 ПДР до інформаційно-вказівних знаків належить 5.38 "Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби. Табличка до дорожніх знаків -7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил. Таблички розміщуються безпосередньо під знаками, з якими вони застосовуються. Таблички 7.2.2-7.2.4, 7.8 у разі розташування знаків над проїзною частиною, узбіччям або тротуаром, розміщуються збоку від знаків. (розділ 33 ПДР).

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 6 ст. 152-1 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Із наданого відзиву відповідача на позов та запису, що здійснено на нагрудний відео реєстратор та в подальшому записано на носії інформації DVD-R диск, вбачається, що ОСОБА_1 ( перший відеофайл) дійсно в м. Кропивницькому по вул. Вокзальна, 35А здійснила паркування транспортного засобу на місці призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів якими керують водії з інвалідністю або водії які перевозять осіб з інвалідністю позначеного дорожнім знаком 5.38 з додатковою до нього табличкою 7.17 «інваліди».

Пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні: у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на їх вимогу в місцях, де дозволено зупинку, стоянку чи паркування лише водіям, які перевозять пасажирів з інвалідністю, на вимогу поліцейського пред`явити документи, що підтверджують інвалідність (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності) (п. 5.2 "г" ПДР).

Доказів того, що ОСОБА_1 має документ про наявність у неї чи в одного з пасажирів інвалідності матеріали справи не містять та дані обставини не оспорюються позивачем.

При цьому суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 р. у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Твердження позивача про зазначення у постанові притягнення особи ОСОБА_1 за відмінними ознаками чоловічої статі не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №689440 від 23.04.2019 року. Щодо твердження про здійснення позивачем вимушеної зупинки, в зв"язку із зупинкою роботи двигуна, то згідно ПДР України вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Разом з цим, доказів того, що автомобіль позивача мав технічну несправність матеріали справи не містять. Суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в її діях з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували такі обставини та спростовували факти, викладені в постанові. Невизнання позивачем своєї вини є способом її захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Щодо посилання позивача на те, що інспектором порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) . Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 КУпАП приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством. З даного відеозапису вбачається, що сам запис відображає лише деякі обов`язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії НК №689440 від 23.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення, яке передбачене ч. 6 ст. 152-1 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяла в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колос Катерини Юріївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення, а постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колос Катерини Юріївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 689440 від 23.04.2019 року відносно ОСОБА_1 -залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: Головне Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції Головного управління поліції України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький;

відповідач: інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Колос Катерина Юріївна, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-Б, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 02.10.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда