Справа № 446/1542/16-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року

Київ

справа №446/1542/16-а

адміністративне провадження №К/9901/32669/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 446/1542/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області

про визнання протиправними дій

за касаційною скаргою Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року (головуючий суддя Котормус Т.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Шинкар Т.І., суддів: Пліша М.А., Марика В.Я.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; - зобов`язати відповідача виплатити неодержане підвищення до пенсії за період з 01.08.2013 по 30.07.2016 в загальній сумі 8 648,25 грн.; - зобов`язати відповідача надалі виплачувати підвищення до пенсії реабілітованому громадянину, виходячи з розміру 25% мінімальної пенсії за віком, відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

2. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що отримує пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії як реабілітованій особі, розмір якої не відповідає розміру, встановленому пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області постановою від 11 листопада 2016 року позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 11.02.2016, з урахуванням виплачених сум. Зобов`язав Кам`янка-Бузьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, відповідно до пункту «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.02.2016 з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат. В решті позовні вимоги залишив без розгляду.

4. Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29 травня 2017 року залишив без змін постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року.

5. Суди виходили з того, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, а відтак дії пенсійного органу є неправомірними. При цьому, суди попередніх інстанцій задовольнили позовні вимоги в межах строку звернення до адміністративного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 15 червня 2017 року Кам`янка-Бузьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

7. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не може застосовуватися для обчислення підвищення пенсій громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, та членам їх сімей, яких було примусово переселено, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою статті 28 цього Закону застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16 червня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області.

9. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

13. Ухвалою Верховного Суду від 27.09.2019 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження з 30.09.2019.

14. У зв`язку з перебуванням судді Тацій Л.В. у відпустці (наказ від 03.09.2019 № 66-К), на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 27.09.2019 №1587/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. ОСОБА_1 є реабілітованим на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», перебуває на обліку в Кам`янка-Бузькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області та отримує пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім`ї реабілітованих у розмірі 43,52 грн. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

16. Вважаючи, що підвищення до пенсії як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено, виплачується у меншому розмірі, ніж це встановлено законом, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Відповідно до положень пункту «г» частини першої статті 77 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25% мінімальної пенсії за віком.

19. Частиною першою статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

20. Підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» установлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

21. Згідно з пунктом 6 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

22. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, яких було примусово переселено, слід керуватися нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, а не підпунктом 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», зважаючи на те, що остання звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить наведеним нормам Закону.

23. Таким чином, судами зроблено правильний висновок про протиправність дій відповідача щодо виплати підвищення до пенсії у розмірі меншому, ніж це передбачено пунктом «г» частини першої статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

24. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2019 у справі № 446/1848/16-а, від 10.10.2008 у справі № 446/1549/16-а, від 21.11.2018 у справі № 446/1563/16-а і Верховний Суд не знаходить підстав для відступу від зазначених висновків.

25. Посилання скаржника на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом є безпідставними і висновки судів не спростовують, оскільки предметом позовних вимог у даній справі є розмір підвищення уже призначеної пенсії, а закріплене у частині 4 статті 28 Закону № 1058-ІV правило застосовується виключно для визначення розмірів пенсій.

26. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

27. У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

28. Оскільки, колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кам`янка-Бузького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області залишити без задоволення.

Постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик

Т.Г. Стрелець ,

Судді Верховного Суду