Справа № 524/3937/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.Справа № 524/3937/15-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача Нетеса А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., м. Кременчук по справі № 524/3937/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати розрахункових сум при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015р. ОСОБА_2 (далі по тексту - позивачка, ОСОБА_2 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, в якому просила суд: стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 25.11.2010р. по 12.05.2015р. (день подання цього позову) в сумі 304270,80 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.02.2018 року було замінено первісного відповідача виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області належним відповідачем виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2018 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виплати розрахункових сум при звільненні - задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (Код ) на користь ОСОБА_2 , (рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.11.2010 по 12.05.2015 в сумі 330386 (триста тридцять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 26 коп.

Стягнуто з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (Код ) на користь держави судовий збір в сумі 3303,86 грн.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2019 року касаційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - залишено без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року - залишено без змін.

Поновлено виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2018 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, зупинених ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2018 року.

17.07.2019 року до суду звернувся виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на первинного відповідача (в зв`язку з його відновленням, як юридичної особи) виконавчий комітет Автозаводської районної ради міста Кременчука Полтавської області.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.08.2019 року в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, однак, в даному випадку, Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області не ліквідований та не вибув з правовідносин.

Колегія суддів погоджується таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження передбачено ст. 379 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що ліквідація Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука як юридичної особи відбулася на підставі рішення II сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області VII скликання від 23.12.2015 року «Про затвердження структури та граничної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради VII скликання». Відповідно до п. 5 вказаного рішення Кременчуцька міська рада вирішила припинити шляхом ліквідації Автозаводську і Крюківську районні у місті Кременчуці ради (як юридичні особи) та їх виконавчі органи.

До Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, фактично, передано ті функції, виконання яких раніше здійснював первісний відповідач у справі.

Ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 26.02.2018 року замінено первісного відповідача виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області належним відповідачем виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року по справі № 440/4412/18 адміністративний позов Ліквідатора комунального підприємства "Господар" Панова Геннадія Олексійовича до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області задоволено. Скасовано запис №9003233 від 29 листопада 2017 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстраційну дію припинення юридичної особи в результаті ліквідації виконавчого комітету Автозаводської районного ради м.Кременчука ().

Постановою Другого апеляційного адміністративного судувід 24.04.2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року по справі № 440/4412/18 залишено без змін.

На підставі вказаного рішення державним реєстратором скасовано дану реєстраційну дію та внесено відповідний запис до реєстру.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 379 КАС України сторону виконавчого провадження можливо замінити лише правонаступником.

В ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначене свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах.

Судова колегія зауважує, що відсутність підстав публічного правонаступництва у межах спірних правовідносин доводить неможливість його здійснення. Під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 1-2 ст. 106 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області не ліквідований та не вибув з правовідносин, в даному випадку, відсутні підстави для правонаступництва та відповідно для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки відсутні умови встановлені ст. 379 КАС України.

Доводи апелянта які викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки колегії суду.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.08.2019 року по справі № 524/3937/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 07.10.2019 року