Справа № 823/2591/18
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року

Київ

справа №823/2591/18

адміністративне провадження №К/9901/17443/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Стеценка С.Г., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №823/2591/18

за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мірошника Сергія Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача - Смілянська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019, ухвалене судом у складі судді Паламар П.Г.

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Мєзенцева Є.І., суддів: Файдюк В.В., Чаку Є.В.,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Мірошника С.В., Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просив:

- визнати неправомірним рішення від 27.04.2018 №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держтеокадастру у Черкаській області Мірошника С.В. провести державну реєстрацію земельної ділянки площею 14,3283 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач протиправно відмовив йому в проведенні державної реєстрації земельної ділянки площею 14,3283 га, згідно з технічною документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, з підстав того, що у нього відсутнє рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у користування. Зазначив, що 17.06.2016 ним було подано заяву, однак в місячний строк відповіді Смілянської районної державної адміністрації ним отримано не було, тому він замовив технічну документацію у ТОВ «Теодоліт».

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

3. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Крім того, позивач просить передати дану справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що до Смілянської районної державної адміністрації надійшло 18 заяв ОСОБА_1 від 15.06.2016 про надання дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 14,5 га, 16,5 га, 25,6 га, 13,5 га, 8,0 га, 10,0 га, 20,1 га, 12,0 га, 8,5 га, 14,0 га, 20,0 га, 11,1 га, 35,8 га, 15,0 га, 9,8 га, 11,0 га, 12,2 га, 10,2 га в натурі (на місцевості) для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Ташлицької сільської ради (за межами населеного пункту) Смілянського району Черкаської області. До заяв додано: копії паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, викопіювання земельної ділянки.

Листом Смілянської районної державної адміністрації від 04.08.2016 №01-14/1947 позивача повідомлено про те, що ним не надано жодного документа для ідентифікації і визначення правового статусу земель, на які він претендує, тому районна державна адміністрація не має правових підстав для задоволення клопотань. У листі також зазначено, що єдиним можливим ідентифікатором земельних ділянок у відповідності до норм частини другої статті 16 Закону України "Про земельний кадастр" є їх кадастровий номер.

Відмову відповідача у задоволенні заяв про надання дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаних земельних ділянок позивач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.11.2016 у справі №823/1006/16 за позовом ОСОБА_1 до Смілянської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача - управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області, про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії - адміністративний позов задоволено в повному обсязі, зокрема:

- визнано неправомірними дії Смілянської районної державної адміністрації в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 14,5 га, 16,5 га, 25,6 га, 13,5 га, 8,0 га, 10,0 га, 20,1 га, 12,0 га, 8,5 га, 14,0 га, 20,0 га, 11,1 га, 35,8 га, 15,0 га, 9,8 га, 11,0 га, 12,2 га, 10,2 га для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту);

- визнано протиправним та скасовано рішення Смілянської районної державної адміністрації, викладене в листі від 04.08.2016 №01-14/1947, про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту);

- зобов`язано Смілянську районну державну адміністрацію розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 14,5 га, 16,5 га, 25,6 га, 13,5 га, 8,0 га, 10,0 га, 20,1 га, 12,0 га, 8,5 га, 14,0 га, 20,0 га, 11,1 га, 35,8 га, 15,0 га, 9,8 га, 11,0 га, 12,2 га, 10,2 га для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), та прийняти одне з відповідних рішень, передбачених частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України.

Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 07.11.2016 у справі №823/1006/16 набрала законної сили 03.12.2016.

Так, на виконання вимог рішення суду у справі №823/1006/16, за результатами розгляду заяв позивача, Смілянською районною державною адміністрацією прийнято рішення, оформлене листом від 22.12.2016 №01-30/11/2488, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 14,5 га, 16,5 га, 25,6 га, 13,5 га, 8,0 га, 10,0 га, 20,1 га, 12,0 га, 8,5 га, 14,0 га, 20,0 га, 11,1 га, 35,8 га, 15,0 га, 9,8 га, 11,0 га, 12,2 га, 10,2 га для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

16.04.2018 позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.

Рішенням державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 27.04.2018 №РВ-018 позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку з тим, що у позивача відсутнє рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Не погоджуючись з відмовою у проведенні державної реєстрації земельної ділянки позивач звернувся з даним позовом до суду.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, у позивача відсутній дозвіл на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки площею 14,3283 га щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, у зв`язку з чим, у відповідача були відсутні правові підстави для проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 14,3283 га. Крім того, в даному випадку не підлягає застосуванню принцип мовчазної згоди щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 14,3283 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, оскільки на виконання вимог постанови суду від 07.11.2016 у справі №823/1006/16 відповідачем були розглянуті заяви позивача щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації та прийнято рішення про відмову у їх задоволенні.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на помилковість посилання судів попередніх інстанцій на обставини встановлені у справі №823/1006/16 відповідно до положень статті 78 КАС України, зважаючи на наявність встановленого законом принципу мовчазної згоди, з урахуванням якого ним була замовлена та виготовлена технічна документація із землеустрою, у зв`язку з ненаданням місцевою радою відповіді на його звернення про надання дозволу на виготовлення технічної документації. Враховуючи викладене, позивач посилається на те, що бездіяльність органів, визначених статтею 123 Земельного кодексу України, не перешкоджає процесу оформлення земельної ділянки, оскільки здійснення замовлення на виготовлення документації із землеустрою можливе без отримання дозволу на її виготовлення. Крім того, позивач вказує на те, що дана справа містить виключну правову проблему, а тому для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики вказує на необхідність її передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

8. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій, Суд дійшов таких висновків.

9. Згідно з пунктом "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

10. Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

11. Відповідно до статті 13 Закону України від 05.06.2003 №899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відтак, невитребувані земельні ділянки, право на які належить громадянам, які в свою чергу його ще не реалізували (не виділили їх в натурі та не одержали на них державних актів) передаються в розпорядження районних державних адміністрацій та можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням.

12. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI (далі - Закон №3613-VI) державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

13. Відповідно до частини першої статті 5 Закону №3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

14. Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

15. Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

16. Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

17. Відтак, вказаними правовими нормами передбачено обов`язок органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування прийняти рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

18. Так, з моменту отримання заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в оренду строком на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Ташлицької сільської ради, Смілянська районна державна адміністрація повинна була у місячний строк перевірити цю заяву на відповідність її вимогам закону і за наслідками перевірки - дати дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

В свою чергу, неприйняття жодного з рішень за заявою протягом зазначеного строку визнавалося б мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

19. Рішенням Смілянської районної державної адміністрації, викладеним в листі від 04.08.2016 №01-14/1947, відмовлено позивачу у наданні дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

20. Крім того, на виконання рішення у справі №823/1006/16, Смілянською районною державною адміністрацією проведено реєстрацію заяв позивача про надання дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок площею 14,5 га, 16,5 га, 25,6 га, 13,5 га, 8,0 га, 10,0 га, 20,1 га, 12,0 га, 8,5 га, 14,0 га, 20,0 га, 11,1 га, 35,8 га, 15,0 га, 9,8 га, 11,0 га, 12,2 га, 10,2 га для передачі в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), за наслідками розгляду яких відмовлено у їх задоволенні, зважаючи на те, що управління Держгеокадастру у Смілянському районі Черкаської області на запити райдержадміністрації не підтвердило статусу земель, які позивач має намір отримати в оренду, як нерозподілених (невитребуваних) паїв, не надало списку власників земельних часток (паїв), чиї землі є нерозподіленими (невитребуваними). Відповідно, земельні ділянки, визначені у заявах позивача, не передані в управління райдержадміністрації як нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки.

Правомірність цієї відмови не є предметом спору у даній справі.

21. Тобто, встановлені обставини справи свідчать, що позивачу за результами розгляду його звернень, було відмовлено в наданні дозволів на складання документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, що виключає можливість застосування у даному випадку принципу мовчазної згоди щодо надання дозволу.

22. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції обґрунтовано відхилено посилання позивача на те, що у спірних правовідносинах позивач набув право замовити розроблення документації без надання відповідного дозволу, за принципом мовчазної згоди.

23. В свою чергу, проведення державної реєстрації земельної ділянки здійснюється на етапі формування земельної ділянки шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Право на звернення до органу реєстрації нормами законодавства надано особі, якій за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що і є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у користування із земель державної чи комунальної власності. А тому, формуванню земельної ділянки, зокрема її державній реєстрації, передує надання уповноваженим органом (органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування) за відповідною заявою, дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

24. Позивач звертаючись до державного кадастрового реєстратора із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, всупереч вимогам земельного законодавства, не додавав до заяви рішення компетентного органу, яким йому було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.

25. Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність у відповідача правових підстав для проведення державної реєстрації земельної ділянки, оскільки у позивача станом на час звернення до відповідача із заявою було відсутнє рішення компетентного органу, яким йому було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 14,3283 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.

26. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданим сторонами та зібраним судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України та іншим обставинами.

27. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених сторонами у справі, тому відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено неповно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

28. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

29. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

30. Вирішуючи клопотання позивача про передачу справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми та для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною п`ятою статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Частинами першою та другою статті 347 КАС України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи; питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.

Проаналізувавши зазначені в клопотанні підстави, якими заявник обґрунтовує необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні такого, оскільки суд не вбачає в спірних відносинах виключної правової проблеми, такі правовідносини врегульовано нормами права, які в повній мірі дозволяють вирішити спір.

Щодо формування єдиної правозастосовчої практики, то необхідно зазначити, що таке формування необхідне у разі наявності різної судової практики з одного й того ж питання, проте скаржником не було наведено рішень Верховного Суду в яких було б по різному застосовано норми, які регулюють спірні правовідносини у даній справі.

31. Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи №823/2591/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019 у справі №823/2591/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду