Справа № 580/2147/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

01 жовтня 2019 року справа № 580/2147/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

представника позивача ОСОБА_2 - за ордером,

представника відповідачів ОСОБА_3 - за довіреністю,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 (далі - відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач 2),в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.08.2019 позивач просить:

- визнати бездіяльність відповідачів протиправною та зобов'язати відповідача 1 вчинити певні дії - видати наказ про скасування наказу ГУ НП в Черкаській області від 02.03.2018 №80 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області з 02.03.2018;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 02.03.2018 по час ухвалення рішення суду.

Ухвалою суду від 19.08.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання з розгляду справи призначено на 09 год. 45 хв. 01.10.2019.

10.09.2019 до суду представником Головного управління Національної поліції в Черкаській області надано клопотання про залишення даного адміністративного позову без розгляду, яке мотивоване тим, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права із пропуском місячного строку звернення до суду визначеного ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачу стало відомо про видання оскаржуваного наказу 07.03.2018, а з позовом до суду позивач звернувся - 03.07.2019.

Перед початком підготовчого засідання 01.10.2019 позивачем надано до суду заяву про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог).

Позивач та представник позивача у підготовчому засіданні проти залишення позовної заяви без розгляду заперечували, просили суд прийняти заяву про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог).

Представник відповідачів проти прийняття судом заяви про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог) заперечувала вказавши, що позивачем не надано доказів направлення вказаної заяви відповідачам, а також наполягала щодо залишення позову без розгляду згідно з заявленим клопотанням від 09.09.2019.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідачів, щодо заяви про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог), суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 7 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Відтак, враховуючи, що позивачем не надано до суду доказів направлення відповідачам копії заяви про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог) від 01.10.2019, у судовому засіданні 01.10.2019 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 01.10.2019 заяву позивача про зміну (доповнення) предмету позову (уточнення позовних вимог) повернуто без розгляду.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає про таке.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 80 о/с від 02.03.2018 майора поліції ОСОБА_5 Володимиолвича - начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено за п. 4 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

З матеріалів справи судом встановлено, що трудову книжку АХ 567661 від 18.05.2013 та витяг з наказу від 02.03.2018 № 80 позивач отримав 07.03.2018, що підтверджується підписом позивача у послужному списку.

Вважаючи наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 80 о/с від 02.03.2018 протиправним, позивач у березні 2018 року звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з відповідним позовом, в якому з урахуванням уточнень від 11.04.2018 просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02.03.2018 № 80 о/с (по особовому складі), в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області з 02.03.2018;

- поновити позивача з 02.03.2018 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області;

- стягнути з ГУНП в Черкаській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 02.03.2018 по час ухвалення рішення суду.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу згідно Закону України №4191-VІ від 20.12.2011 "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" на користь позивача.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 823/1309/18 від 09.10.2019, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2019, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача.

Звертаючись до Черкаського окружного адміністративного суду із даним позовом 03.07.2019, позивач у позовній заяві зазначає, що 18.06.2019 звернувся з письмовою заявою до начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просив видати наказ про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02.03.2018 № 80 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 02.03.2018. Позивач вказав, що його письмова вимога (звернення) щодо скасування суб'єктом владних повноважень незаконного наказу - залишена без задоволення.

Суд зазначає, що за змістом заявлені позивачем у позові вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.08.2019 є вимогами щодо визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Черкаській області від 02.03.2018 №80 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області з 02.03.2018, поновлення на посаді та стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 02.03.2018 по час ухвалення рішення суду.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом суд враховує висновки щодо застосування норм права, зокрема ст. 122 України та ст.233 КЗпП України, викладені в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №815/4532/16 та від 23.05.2018 року у справі №820/7112/15.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

У вказаних судових рішеннях Верховний Суд вказав, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України встановлено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У ч. 1 ст. 233 КЗпП України чітко визначено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до частини третьої статті 47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Натомість Кодекс адміністративного судочинства України передбачає, що за загальним правилом строк звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України встановлено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом, про порушення своїх прав, у зв'язку із виданням наказу ГУ НП в Черкаській області від 02.03.2018 №80 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 (через скорочення штатів або проведення організаційних заходів) Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника сектору Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області з 02.03.2018 позивач дізнався 07.03.2018 отримавши трудову книжку та витяг із вказаного наказу, що підтверджується підписом позивача у послужному списку.

До Черкаського окружного адміністративного суду позивач з даним позовом звернувся 03.07.2019, тобто з пропуском місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (Affaire prez de Rada Cavanilles c. Espagne № 116/1997/900/1112).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey № 22277/93).

Суд звертає увагу, що існування процесуальних строків на оскарження порушених прав, свобод та інтересів зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п.47 рішення).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Частиною 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що ні позивачем, ні його представником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а також не заявлялось до суду клопотань про поновлення цього строку, суд висновує про залишення позову ОСОБА_1 до начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено 04.10.2019.

Суддя С.О. Кульчицький