Справа № 592/5148/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 р.Справа № 592/5148/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2019 року (ухвалене суддею Князєвим В.Б.) по справі № 592/5148/19

за позовом ОСОБА_1

до Сержанта поліції батальйону № 1 третьої роти Управління патрульної поліції в Сумській області Леоненко Олександра Олександровича

про визнання дій незаконними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції батальйону № 1 третьої роти Управління патрульної поліції в Сумській області Леоненко О.О., в якому просив: визнати незаконними дії відповідача при складанні постанови серії ЕАВ № 10086622 від 23.03.2019 р. про накладення на позивача адміністративного штрафу у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому - КАС України); визнати протиправною постанову серії ЕАВ № 10086622 від 23.03.2019 р. про адміністративне правопорушення та скасувати її.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що після виявлення відповідачем несправності габаритних вогнів, він намагався усунути недоліки на місці та не мав наміру скоювати адміністративне правопорушення.

Рішенням Ковпаківський районний суд м. Суми від 30.08.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Ковпаківський районний суд м. Суми від 30.08.2019 р. та ухвалити судове рішення, яким позов задовольнити, а саме визнати протиправною постанову серії ЕАВ № 10086622 від 23.03.2019 р. та скасувати її.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: КУпАП, Кодексу адміністративного судочинства України, та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтована та підлягає скасуванню.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, позивач просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 23.03.2019 р. сержантом поліції батальйону №1 третьої роти Управління патрульної поліції в Сумській області Леоненком О.О. винесено постанову серії ЕАВ №1008662, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 2 ст. 121 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 23.03.2019 р. о 18.57 год. в м. Суми по вул. Роменська, 72, керував транспортним засобом державний номер НОМЕР_1, надаючи послуги з пасажироперевезення за маршрутом 134 Суми-Сад, з технічною несправністю, а саме не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив б) п. 31.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому - Правила).

Не погодившись із вказаною постановою відповідача та його діями щодо її винесення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пп. а) п 2.3. Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до пп. б) п. 31.6 Правил, забороняється подальший рух транспортних засобів у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно із п 31.5 Правил, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Аналіз вищевказаних норм вказує, що адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темної пори доби (яка визначена ч. 1 ст. 121 КУпАП), наступає лише у разі умисних дій водія, за умови якщо останній знав про дану несправність, але умисно керував транспортним засобом з несправністю.

Як вбачається із оскаржуваної постанови відповідача, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.03.2019 р. о 18.57 год., надаючи послуги з пасажироперевезення за маршрутом 134 Суми-Сад, керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме на транспортному засобі не горів задній габаритний ліхтар.

Дорожнім листом "АТП -15955" від 23.03.3019 р. підтверджено, що технічний стан автомобіля, яким керував позивач, перевірений та виїзд на рейс дозволено.

Судовим розглядом встановлено, що позивач про існуючи несправності дізнався під час зупинки транспортного засобу, яким він керував та намагався усунити вказані несправності, тобто, позивач був необізнаний про несправність задніх габаритних ліхтарів, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом подій.

Крім того, в оскаржуваній постанові в порушення вимог ст. 283 КУпАП не вказано марку транспортного засобу, зафіксованого в момент вчинення правопорушення.

Таким чином, постанова серії ЕАВ №1008662 від 23.03.2019 р. про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень за порушення ч. 2 ст. 121 КУпАП необґрунтована та належним способом захисту прав позивача є її скасування та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Ковпаківський районний суд м. Суми від 30.08.2019 р. та прийняти постанову, якою задовольнити позов ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.08.2019 року по справі № 592/5148/19 скасувати

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Сержанта поліції батальйону № 1 третьої роти Управління патрульної поліції в Сумській області Леоненко Олександра Олександровича серії ЕАВ № 1008662 від 23.03.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2. ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич