Справа № 1.380.2019.003956
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003956
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому згідно із заявою про уточнення позовних вимог від 09.09.2019 (вх. № 32103) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП номер НОМЕР_1 ) до спеціального трудового стажу період роботи на посаді вихователя у колгоспі XX з`їзду КПРС з 01.07.1989 по 31.08.1989, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, за заявою від 19.11.2018 та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.11.2018 звернулась до відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 13 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із завою про призначення пенсії за вислугу років згідно з ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак листом від 04.02.2019 № 149/03.14 відповідач відмовив у призначені пенсії за вислугу років згідно з ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вважає, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років порушує право позивача. Також стверджує, що суб`єкт владних повноважень незаконно покликався на розбіжність записів в трудовій книжці та назв професій затверджених списками та незаконно послався на відсутність документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років, оскільки документи, які на думку позивача підтверджують стаж роботи, подані одночасно з заявою від 19.11.2018.

Ухвалою від 06.08.2019 суддя відкрив спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 13.08.2019 (вх. № 30513), у якому зазначає, що право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи, за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. З 01.10.2017 вступив в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій", яким внесено зміни, зокрема, до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та, за певним винятком, відмінено призначення пенсій за вислугу років. У підпункті 2.1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". У п. 16 цього розділу зазначено, що Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії". Враховуючи наведене, положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" можна застосувати тількив частині, якщо станом на 01.04.2015 в позивача був би необхідний стаж 25 років, або на 01.01.2016 необхідний спеціальний стаж 25 років 6 місяців. Загальний стаж роботи позивача складає - 30 років 09 місяців 14 днів. Спеціальний стаж роботи, в цих закладах, становить 27 років 04 місяці 28 (днів, який враховано по день звільнення - 31.08.2018). Однак, час роботи ОСОБА_1 в колгоспі у 1989 році зарахуванню до спеціального стажу не підлягає, оскільки відсутні документи, що підтверджують роботу на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років. Станом на 01.04.2015 спеціальний стаж позивачки складає 24 роки 8 місяців 18 днів, немає необхідних 25 років. Станом на 01.01.2016 спеціальний стаж позивачки складає 25 роки 5 місяців 29 днів, немає необхідних 25 років 6 місяців. Відтак з огляду на вищевикладене, з врахуванням положень Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», які набрали законної сили з 01.10.2017, право на пенсію за вислугу років у позивача відсутнє, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства.

Ухвалою від 09.09.2019 суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи № 1.380.2019.0003956 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 20.09.2019 (вх. № 33869) про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2019 суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19.11.2018 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою у якій просила, призначити пенсію за вислугу років, як працівнику освіти та зарахувати до стажу період роботи на посаді вихователя у колгоспному садочку 1989 року у липні та серпні по довідці на заробітну плату.

Листом від 04.02.2019 № 149/03.14 відділу з питань призначення та перерахунку пенсії № 13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовив у призначені пенсії за вислугу років згідно з ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та повідомив, що у віці 54 роки право на пенсію за вислугу років у ОСОБА_1 відсутнє у зв`язку із внесеними змінами з 01.01.2017.

Позивач вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії за вислугу років, звернулась до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон - №1788) гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Право окремих категорій громадян на пенсію за вислугу років визначено ст. 51 зазначеного Закону.

11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148).

Згідно з пунктом 2-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), в редакції Закону № 2148, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (до 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Закон - № 1788), пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців (11.10.2017 дата набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій").

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають особи, які мали вислугу років на відповідних посадах не менше від такої тривалості: станом на 01.04.2015 - 25 років; станом на 31.12.2015 - 25 років 6 місяців.

Згідно матеріалів справи, на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", їй виповнилося 48 років, тобто вона не досягла пенсійного віку, а тому пенсія за вислугу років могла бути призначена лише при дотриманні вимог п. 2 цієї статті.

Таким чином, у період до 01.01.2016 спеціальний стаж позивача на відповідних посадах повинен становити не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим п.1 цієї статті, тобто, станом на 01.04.2015 - 25 років, а станом на 31.12.2015 - 25 років 6 місяців.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Пункт 1 Порядку № 637 передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічні положення закріпленні в ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якими основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працювала на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі XX з"їзду КПРС Городоцького району з 04.07.1989 по 30.09.1989, з 01.10.1091 по 26.08.1998 на посаді вихователя дитячого садка в дитячому садку, на посаді виховалетя Великолюбінської шкоди інтернату з 15.08.1998 по 31.08.2018.

Тому, відповідно до записів трудової книжки позивача, спеціальний стаж позивача станом на 01.04.2015 становить 24 роки 8 місяців 18 днів, а станом на 31.12.2015 року 25 років 5 місяців 29 дні.

Таким чином, у позивача на 01.01.2016 був відсутній визначений п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років.

Щодо доводів позивача про необхідність зарахування до спеціального трудового стажу період роботи на посаді вихователя у колгоспі XX з"їзду КПРС з 01.07.1989 по 31.08.1989, суд зазначає таке.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працювала на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі XX з"їзду КПРС Городоцького району з 04.07.1989 по 30.09.1989.

А отже період трудового стажу позивача 01.07.1989 по 03.07.1989, який позивач просить зарахувати до спеціального стаж для призначення пенсії за вислугу років, належним чином не підтверджений записами трудової книжки.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до спеціального стажу вказаного періоду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача на дату звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (19.11.2018) був відсутній визначений законом спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років, а відтак відповідач правомірно відмовив позивачу в призначенні такої пенсії.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи дослідженими судом доказами не підтверджено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України покладається на позивача.

Керуючись статями 9, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кедик М.В.