Справа № 752/7869/19
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/7869/19
Провадження № 2-а/752/343/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Петрова Є.В.,

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування рішення державного виконавця та визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. від 19.10.2018 р. про закінчення виконавчого провадження № 56619372 та визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подолянки І.А., що полягає у неналежному розгляді поданої у виконавчому провадженні скарги ОСОБА_1 від 12.02.2019 р., включаючи порушення строків її розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.03.2018 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 р., зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 з 04.08.2017 р. щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничним розміром з урахуванням розміру суддівської винагороди в сумі 59840 гривень.

На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий документ, який пред`явлений до виконання.

В ході виконавчого провадження в зв`язку з невиконанням судового рішення на боржника накладено штраф та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Постановою державного виконавця Диких О.В. від 19.10.2018 р. виконавче провадження було закінчено.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки державний виконавець не перевірив фактичне виконання рішення суду, не перевірив інформацію, викладену боржником у листі про виконання рішення, правильність визначення суми заборгованості, незважаючи на те, що виплата нарахованої пенсії не здійснена, закінчив виконавче провадження, що, на думку позивача, є порушенням вимог ст.ст.2, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, в обгрунтування позову позивач посилається на те, що ним була оскаржена постанова про закінчення виконавчого провадження в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

05.04.2019 р. він отримав лист від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, зі змісту якого вбачалось, що скаргу розглянуто неналежним чином, за результатами її розгляду не прийнято будь-якого рішення, не надано відповіді по суті скарги, поданої у виконавчому провадженні, а крім того, зазначена скарга розглянута з порушенням строків, оскільки відповідь направлена лише 23.03.2019 р.

Відповідно до положень ст.ст. 257-262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.03.2018 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, відповідно до якого зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 з 04.08.2017 р. щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничним розміром з урахуванням розміру суддівської винагороди в сумі 59840 гривень.

На підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 р. зазначене рішення залишено без змін.

14.06.2018 р. Голосіївським районним судом м.Києва на підставі рішення від 15.03.2018 р. видано виконавчий лист № 752/25615/17.

18.06.2018 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 56619372 на підставі виконавчого листа № 752/25615/17 від 14.06.2018 р. про зобов`язання Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 з 04.08.2017 р. щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничним розміром з урахуванням розміру суддівської винагороди в сумі 59840 гривень.

Боржнику надано строк на добровільне виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

07.08.2018 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. винесена постанова про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

19.10.2018 р. постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. виконавче провадження № 56619372 з виконання виконавчого листа 752/25615/17 від 14.06.2018 р. закінчено в зв`язку з виконанням рішення суду.

Як вбачається зі змісту постанови Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві своїм листом від 17.10.2018 р. повідомило про виконання рішення суду.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17.10.2018 р. боржник у виконавчому провадженні повідомив, що розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17.08.2018 р. ОСОБА_1 було призначено з 04.08.2017 р. щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничним розміром з урахуванням розміру суддівської винагороди в сумі 59840 гривень, що підтверджувалось розпорядженням № 852467, яке додано до листа.

Нарахована сума за період з 05.08.2017 р. по 30.09.2018 р. з урахуванням виплат проведених раніше становить 154631,40 гривень. Погашення заборгованості з пенсійних виплат буде здійснено відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 22.08.2018 р. № 649.

Також даним листом повідомлено, що в жовтні 2018 р. ОСОБА_1 забезпечено виплату пенсії у розмірі 53856 гривень через обрану ним установу банку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.18 Закону).

В силу положень п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виконавчий документ 752/25615/17 від 14.06.2018 р. містив резолютивну частину рішення суду, якою боржника у виконавчому провадженні зобов`язано призначити ОСОБА_1 з 04.08.2017 р. щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% суддівської винагороди без обмеження граничним розміром з урахуванням розміру суддівської винагороди в сумі 59840 гривень.

Зазначене рішення було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві, яке є правонаступником Правобережного об`єднаного управління юстиції у м.Києві, про що надано відповідне розпорядження № 852467 про призначення пенсії.

Отже, державний виконавець після отримання повідомлення боржника про виконання рішення суду, що підтверджувалось відповідним письмовим доказом, зобов`язаний був прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження, а тому при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № державний виконавець Диких О.В. діяв в межах своїх повноважень і у спосіб, передбачений Законом, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення державного виконавця суд не вбачає.

Посилання позивача на те, що державним виконавцем не було перевірено фактичне виконання рішення суду в частині виплати нарахованої пенсії, правильного розміру нарахувань заборгованості по пенсійним виплатам не можуть бути прийнято судом до уваги як підстава для визнання постанови державного виконавця від 19.10.2018 р. незаконною та її скасування, оскільки рішення суду не містило зобов`язань про виплату відповідачем нарахованих сум, а лише про призначення пенсії, що і було виконано боржником у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. від 19.10.2018 р. про закінчення виконавчого провадження № 56619372 не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження регламентується Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., відповідно до розділу ХІІ якої перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Про результати перевірки законності виконавчого провадження виноситься постанова, у якій зазначаються:підстави перевірки виконавчого провадження; строки проведення перевірки; у мотивувальній частині - номер виконавчого провадження, реквізити виконавчого документа, дата відкриття виконавчого провадження, державний виконавець, який здійснює (здійснював) виконання, коротко зміст проведених виконавчих дій та їх відповідність вимогам чинного законодавства з посиланням на відповідну норму Закону; у резолютивній частині - висновок з урахуванням вимог законодавства щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, у разі оскарження дій (бездіяльності) начальника органу державної виконавчої служби - щодо його дій, визначаються особа, яку зобов`язано вжити заходів щодо усунення порушень законодавства (у разі їх виявлення), особа, на яку покладено здійснення контролю за виконанням цієї постанови; строк виконання постанови;коло осіб, яким надсилаються копії постанови; інша необхідна інформація.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.02.2019 р. звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві зі скаргою на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких О.В. від 19.10.2018 р. про закінчення виконавчого провадження № .

Листом за підписом начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подолянко І.А. за № 1871/2.1-13 від 12.03..2019 р. ОСОБА_1 повідомлено, що відновлення виконавчого провадження відповідно до вимог ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» можливе у разі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження судом, а таке рішення відсутнє.

Однак, розгляд скарги ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», не відповідає вимогам спеціального Закону та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, оскільки даний лист не містив будь-якого повідомлення, що скарга, подана стягувачем у виконавчому провадженні, не містила відповідних реквізитів, в зв`язку з чим вона була розглянута у спосіб, передбачений Законом України «Про звернення громадян».

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що розгляд скарги ОСОБА_1 відбувся з порушенням порядку, визначеному Інструкцією з організації примусового виконання рішень, оскільки начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві не були витребувані матеріали виконавчого провадження, за результатами розгляду скарги не винесена відповідна мотивована постанова, а крім того, при розгляді скарги не був дотриманий десятиденний строк її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З боку відповідача суду не надано доказів, на підтвердження правомірності бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подолянки І.А. при розгляді скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, вимоги позивача про визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подолянки І.А., що полягає у неналежному розгляді поданої у виконавчому провадженні скарги ОСОБА_1 від 12.02.2019 р., включаючи порушення строків її розгляду, підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 139 КАС України і вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 47, 72,73 77, 139, 257, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про скасування рішення державного виконавця та визнання бездіяльності протиправною задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подолянки І.А., що полягає у неналежному розгляді поданої у виконавчому провадженні скарги ОСОБА_1 від 12.02.2019 р., включаючи порушення строків її розгляду.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві (м.Київ, вул..Виборзька, 32) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок за рахунок коштів державного бюджету.

В іншій частині відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :