Справа № 580/1332/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1332/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання протиправними дій та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16.04.2019 звернувся до суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, в якому просить:

- забезпечити виконання постанови Вищого адміністративного суду від 13.06.2017 по справі К/800/14773/16, цитую: "справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції", яка згідно правових норм ст. 129 Конституції України та ст. 14 КАС України "є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади";

- прийняти дану уточнену позовну заяву до провадження, витребувати від Придніпровського районного суду справу № 711/498/15-а, а від відповідача справу № 25 та справу № 12052 в яку "перекладені" з неї якісь документи;

- дати повну, об`єктивну юридичну оцінку обставинам знищеної справи № 25 і призначених судами трьох інстанцій грубих неприпустимих порушень правових норм при фальсифікації рішення від 24.10.2014 № 3, а саме рішення незаконним;

- зобов`язати відповідача реалізувати свою компетенцію щодо виконання правових норм ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" по винесенню законного рішення про відшкодування шкоди і надання медико-соціальних послуг за рахунок Фонду соціального страхування України шляхом відновлення справи №25 оформленої 12.11.2001;

- врахувати, що 2015 році міліцією відкрито кримінальне провадження по факту знищення справи № 25 та створення захисної "фількиної грамоти" під виглядом рішення №3;

- при виконанні прийнятого відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України рішення відповідач зобов`язаний буде прийняти постанову по справі № 25 і автоматично припиняться перешкоди в реалізації ст. 36 Закону, тобто відновиться "захист порушених прав позивача, який гарантуватиме дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єкта владних повноважень", конкретно ОСОБА_2 ;

- врахувати наявність особливих, а точніше корупційних відносин між сином голови колгоспу ОСОБА_2 та головою Вашого суду ОСОБА_3 , який злочинно слово в слово переніс з одної флешки в рішення по справах № 823/109/16 та № 823/782/16 "захист ОСОБА_4 " при тому, що в них були різні відповідачі, а в останньому всупереч правових норм ст. 382 КАС України навіть виніс свій вердикт про нібито виконання ОСОБА_2 рішення Придніпровсько районного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про визнання вимог, викладених в позові.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви суперечать матеріалам справи, позаяк позовна заява складена у відповідності до Конституції України та КАС України, а дії та висновки судді суперечать закону.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За результатами апеляційного оскарження позивачем ухвали суду про повернення позовної заяви, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2019 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що суд повернув позовну заяву ОСОБА_1 передчасно, оскільки останній день на усунення недоліків позову припав на час винесення ухвали про повернення позовної заяви. Суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції позбавив позивача можливості усунути недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху.

Так, 08.07.2019 справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2019, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого останній мав привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України.

Так, підставою для залишення позовної заяви без руху стало подання позивачем позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; без обгрунтування порушення управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області прав та свобод позивача з необхідністю зазначити правове обгрунтування адміністративного позову.

18.07.2018 від позивача надійшли заяви, в яких зазначено про незгоду позивача з ухвалою судді, проте заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.07.2019, причини пропуску строку звернення до суду визнані не поважними та надано позивачу додатковий час для подання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для його поновлення. Вказана ухвала отримана позивачем 26.07.2019 у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 045.

29.07.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою ОСОБА_1 клопотав про поновлення строку звернення до суду, з підстав аналогічних викладених в заяві від 18.07.2018, які судом визнано не поважними. Також, позивачем зазначено про незгоду з ухвалою судді, та порушення його прав та інтересів.

Отже, виходячи з того, що ухвалу про продовження залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 26.07.2019, то останній строк для усунення недоліків позовної заяви - 05.08.2019, тому питання щодо відкриття провадження було правомірно вирішено судом першої інстанції відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України на наступний день після закінчення вказаного строку, а саме, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 повернуто позовну заяву.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 та п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, який вказав, що вимоги ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 10.07.2019 позивачем у повному обсязі виконано не було.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги зауважує, що апелянтом не спростовано вище зазначених висновків суду першої інстанції, позаяк подані на усунення недоліків заяви не містили правового обґрунтування позовних вимог з посиланням на положення норм матеріального та процесуального права, а констатація позивачем факту порушення його прав без наведення норм чинного законодавства також не свідчить про усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, зокрема, керувався положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, якими передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що неподання особою, яка пропустила строк звернення до суду, заяви про поновлення такого строку після залишення позовної заяви без руху, із зазначенням інших обґрунтованих підстав для поновлення строку, ніж ті, що вже були викладені та визнані судом неповажними, є підставою для повернення позовної заяви, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів також звертає увагу на неприпустимість зловживання процесуальними правами, що є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 КАС України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини п`ятої статті 44 КАС України).

Так, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19 (провадження № 11-82заі19).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, та вказує на правомірність повернення позовної заяви.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

В частині вимог апелянта щодо ухвалення нового рішення про визнання вимог, викладених в позові, колегія суддів зазначає, що вони не можу бути задоволені, позаяк судом першої інстанції справа не була розглянута по суті, що з урахуванням процесуальних положень КАС України виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції рішення по суті спору.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя-доповідач Ю.А. Ісаєнко

Суддя Т.Р. Вівдиченко

Суддя І.О. Лічевецький