Справа № 240/9717/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Житомир справа №240/9717/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Майстренко Н.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому він просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 як судді у відставці на підставі довідок Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року №03-23/243/2018, починаючи з 04 грудня 2018 року, та від 14 січня 2019 року №03-23/13/2019, починаючи з 01 січня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди, визначених у довідці Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року №03-23/243/2018, починаючи з 04 грудня 2018 року, та у довідці від 14 січня 2019 року №03-23/13/2019 Апеляційного суду Житомирської області, починаючи з 01 січня 2019 року без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок довічного грошового утримання, у даному випадку не є тотожним поняттям з датою, з якої він набув право на такий перерахунок. У спірних правовідносинах відповідач у порушення вимог діючого законодавства відмовив у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяв позивача з дати виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання (відповідно з 4 грудня 2018 року та з 1 січня 2019 року), чим порушив його права, які підлягають захисту у судовому порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою (тобто з 1 січня 2019 року, а не з 4 грудня 2018 року, та з 1 лютого 2019, а не з 1 січня 2019 року, як вважає позивач).

Ухвалою суду від 09.09.2019 призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, на 03 жовтня 2019 року, у зв`язку з тим, що на адресу позивача, яку він вказав у позовній заяві, направлялася ухвала суду від 07 серпня 2019 року, поштове повідомлення про вручення якої на адресу Житомирського окружного адміністративного суду не повернулося, тому належність повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду в даній адміністративній справі не підтверджено.

Представник позивача у судове засідання не прибув, при цьому заявив клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження, а представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про дату, час та місце проведення судового розгляду учасники справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на неявку сторін та керуючись приписами ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 4 грудня 2018 року №11-р/2018 щодо неконституційності окремих положень частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" в частині визначення розміру суддівської винагороди ОСОБА_1 19 грудня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до довідки Апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року №03-23/243/2018.

Окрім того, у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, пов`язаною зі збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року, ОСОБА_1 знову звернувся до відповідача 16 січня 2019 року із заявою для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, надавши довідку Апеляційного суду Житомирської області від 14 січня 2019 року №03-23/13/2019.

Відповідачем перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання згідно поданих ним заяв проведено відповідно з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року.

Позивач, не погоджуючись із датами, з яких відповідачем здійснено перерахунок довічного грошового утримання, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

За змістом статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ (у редакції від 02.06.2016), який набрав чинності 30 вересня 2016 року (далі - Закон №1402-VІІІ), визначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст.132, із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону №1402-VІІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04 грудня 2018 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

Отже, відповідно до зазначеного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04 грудня 2018 року та саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

Крім того, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн., отже саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

У той же час, суд зазначає, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII не визначає процедуру здійснення перерахунку такого утримання.

Отже, до спірних правовідносин слід застосувати норми ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року №686/13384/17.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, алгоритм дій територіальних органів Пенсійного фонду України щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання визначено Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови від 20 березня 2017 року № 5-1) (надалі-Порядок №5-1).

Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку подання документів №3-1 передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Як зазначалось вище, позивач звертався до відповідача про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання саме 19 грудня 2018 року та 16 січня 2019 року.

Таким чином, відповідачем правомірно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, оскільки позивач подавав відповідні заяви після 15 числа відповідного місяця, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року та з 01 лютого 2019 року є правомірними.

Відповідно ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, компенсації не підлягають.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 07.10.2019.

Суддя Н.М. Майстренко