Справа № 560/185/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/185/19

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

24 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Сушка О.О. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Ковальчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про скасування Постанови від 18.12.2018 р. № 22/669,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці про скасування Постанови від 18.12.2018 р. № 22/669.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року в задоволенні позовних відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, те що цивільно-правові договори з охорони виробничої бази реалізовані не були, оскільки в цьому не було потреби. Апелянт зазначив, що твердження інспектора праці про те, що з ФОП ОСОБА_1 перебувають у трудових відносинах такі особи, як ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 24.09.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 28.11.2018 посадовою особою Управління Держпраці у Хмельницькій області на підставі наказу від 05.11.2018 за № 222 та направлення від 05.11.2018 за № 1005/18, проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на предмет додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, за результатами чого складено акт інспекційного відвідування за № 22-03/3352-ІВ від 29.11.2018, яким зафіксовано порушення суб`єктом господарювання вимог трудового законодавства.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено припис від 29.11.2018 року за № 22-03/3352-ІВ-900 з вимогою усунути порушення статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", які зафіксовані у вказаному акті перевірки.

18.12.2018 першим заступником начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області Логвин О.О. за наслідками розгляду справи про накладення штрафу на підставі вказаного акту перевірки, постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № 22/669, за порушення позивачем вимог частини 1, 3 статті 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413, відповідальність за які передбачено абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 335070,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у правовідносинах між позивачем та фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оформлені цивільно-правовими договорами, які мають ознаки трудового договору.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 509).

Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до наведеного у «Словнику української мови» в 11-ти томах (1970-1980) тлумачення, слова «повідомляти», «повідомити» мають значення доводити до чийого-небудь відома, сповіщати.

Насамперед, суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 335070 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено п`ять способів письмового повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду:

1) рекомендованим листом;

2) телеграмою;

3) телефаксом;

4) телефонограмою;

5) шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у пункті 6 Порядку № 509 зазначено саме про повідомлення уповноваженими посадовими особами, а не про надіслання повідомлення суб`єктам господарювання та роботодавцям не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду їх справи.

Таким чином, оскільки всі зазначені способи повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання є однаково можливими для застосування уповноваженими посадовими особами, тобто рівнозначними, то і їх використання повинно тягнути за собою однакові наслідки для адресатів.

Відтак, використання будь-якого із зазначених способів повинно мати наслідком доведення до відома/сповіщення суб`єктів господарювання та роботодавців про те, що розгляд їх справи буде здійснюватися не раніше п`яти днів від дня отримання такої інформації. Передбачення у Порядку № 509 вказаного строку, на переконання апеляційного суду, обумовлена необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.

Окрім того, виходячи із приписів пункту 7 Порядку № 509, за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №813/3415/18.

Разом із тим, матеріли справи свідчать про те, що у першого заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області станом на 18 грудня 2018 року, тобто на час прийняття постанови № 22/669, були відсутні відомості про належне повідомлення позивача ФОП ОСОБА_1 у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.

Так, згідно матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи з накладення штрафу від 06.12.2018 №5732/18, із зазначенням дати розгляду справи «18 грудня 2018 року о 10:00» за адресою м.Хмельницький, вул. Камянецька,74, 1-й поверх було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням суб`єкту господарювання, роботодавцю за №954 від 07.12.2018. (а.с.97).

Згідно відстеження сайту Укрпошта лист за вказаним вище трек-кодом не було вручено позивачу 12.12.2018 під час доставки: «з інших причин», 28.12.2018 - «відправлення вручено особисто». Обставин, які б свідчили про ухилення від отримання повідомлення судом не встановлено.

Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином.

Слід зазначити, що саме лише скерування відповідного листа 07 грудня 2018 року (за 11 днів до розгляду) не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості паралельного використання будь-якого іншого із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.

За таких обставин, постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем передчасно, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки відповідачем прийнята постанова про накладення штрафу із порушенням встановленого порядку розгляду справи про накладення штрафу та права особи на участь у процесі прийняття рішення, колегія суддів не надає правову оцінку оскаржуваній постанові управління Держпраці від 18 грудня 2018 року №22/669 по суті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме обставин щодо не повідомлення позивача про розгляд справи про порушення, відповідальність за яке передбачена ст.265 КЗпП України. Тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та задовольнити позов ФОП ОСОБА_1

В частині розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції задовольнив адміністративний позов та згідно з п.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що позивач за подання адміністративного позову сплатив судовий збір згідно квитанції №15 від 12.01.2019 в сумі 3350 грн. 70 коп. (т. 1 а.с.4) та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції згідно квитанції №0.0..1 від 01.07.2019 на суму 5026 грн. 05 коп. (т.2 а.с.19а), у зв`язку з цим слід стягнути з Управління Держпраці у Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8376 грн. 75 коп.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №22/669 від 18.12.2018 року на суму 335070,00 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Хмельницькій області Державної служби України з питань праці витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 376 (вісім тисяч триста сімдесят шість) гривень 75 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 жовтня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Сушко О.О. Драчук Т. О.