Справа № 640/6885/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 вересня 2019 року № 640/6885/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП»
до Головного управління ДФС у м. Києві Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість та пені

за участю представників:

від позивача - Смосюка С.М.,

від відповідача - Грищенко О.В.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» (далі також - позивач, ТОВ «АТЕМ ГРУП», Товариство) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі також - відповідач 2, ГУ ДКСУ у м. Києві), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві щодо несвоєчасного внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Атем Груп» () за лютий 2017 року у розмірі 12 000 000,00 грн. та за березень 2017 року у розмірі 38 454 032,00 грн.

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Держаної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Атем Груп» () заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 50 454 032,00 грн. та пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування за період з 18.12.2018 по 18.04.2019 у розмірі 3 642 642,88 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Товариство подало до контролюючого органу податкову звітність за лютий та березень 2017 року з відповідними додатками, де задекларувало до відшкодування з державного бюджету на рахунок платника у банку суми податку на додану вартість у розмірах 12 000 000 грн. та 47 000 000 грн. відповідно. ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складений акт від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01 з висновками про завищення ТОВ «Атем Груп» сум бюджетного відшкодування за лютий 2017 року на 12 000 000 грн. та за березень 2017 року на 38 545 032 грн. На підставі цього акта перевірки контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 №, яким зменшив заявлені платником суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вказані вище звітні періоди 2017 року всього на 50 454 032 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення від 14.07.2017 в подальшому було визнано протиправним та скасоване згідно рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №826/13334/17, яке набрало законної сили за наслідками повернення апеляційної скарги контролюючого органу без розгляду. Однак незважаючи на наведені обставини, ГУ ДФС у м. Києві після отримання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 про повернення апеляційної скарги скаржнику у справі №826/13334/17 не вжила належних заходів щодо внесення до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ інформації про закінчення процедури оскарження за податковим повідомленням-рішенням від 14.07.2017 №. Товариство 11.03.2019 звернулося до ГУ ДФС у м. Києві з листом-вимогою включити до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ інформацію про закінчення процедури оскарження та узгодження сум податку, заявлених до відшкодування у лютому і березні 2017 року (всього у сумі 50 454 032 грн.). Проте відповідач 1 не вжив передбачених Податковим кодексом України заходів. Позивач стверджує, що внаслідок такої протиправної бездіяльності ГУ ДФС у м. Києві орган Казначейської служби не здійснив відшкодування на банківський рахунок товариства, що, у свою чергу, призвело до утворення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість з державного бюджету.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 відкрито провадження у справі №640/6885/19 за вказаним позовом ТОВ «АТЕМ ГРУП» та дану справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.

На виконання вимог цієї ухвали від 04.04.2019 представники відповідачів подав до суду відзиви на позовну заяву та додаткові матеріали. Так, представник ГУ ДКСУ у м. Києві в тексті свого відзиву зазначив про те, що безпосередньо Головним управлінням Казначейства прав та інтереси позивача на бюджетне відшкодування не порушувалися. А саме, як пояснив представник відповідача 2, згідно законодавчо визначеного механізму повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ: Мінфін адмініструє Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо інформації по бюджетному відшкодуванню ПДВ; орган ДФС відображає в Реєстрі заяв інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму; орган Казначейства перераховує узгоджену суму бюджетного відшкодування в день отримання Реєстру заяв по узгодженим сумам. В даній спірній ситуації інформація від Державної казначейської служби України з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування по ТОВ «Атем Груп» до ГУ ДКСУ у м. Києві не надходила, а тому у Головного управління були відсутні підстави для перерахування сум коштів.

Представник відповідача 1 також заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Свої заперечення проти позову ГУ ДФС у м. Києві мотивував тим, що питання достовірності нарахування ТОВ «Атем Груп» сум бюджетного відшкодування з ПДВ за лютий і березень 2017 року були предметом документальної позапланової виїзної перевірки, результати по якій оформлені актом від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01-40657853. Висновки цього акта перевірки про завищення платником заявлених сум бюджетного відшкодування за періоди лютий і березень 2017 року ґрунтувалися на обставинах узгодження іншого податкового повідомлення-рішення від 07.02.2017 № (акт перевірки від 20.01.2017 №13/26-15-14-04-01-40657863), яким ТОВ «Атем Груп» відмовлено у бюджетному відшкодуванні за вересень 2016 року у розмірі 8 520 079 грн. і за жовтень 2016 року у розмірі 37 310 415 грн. Відповідач 1 вважає, що та обставина, що вказане інше податкове повідомлення-рішення не було скасоване у судовому порядку (а саме товариство відкликало з суду свою позовну заяву у справі №826/6268/17 про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2017 №) свідчить про визнання позивачем суперечності своїх дій та підтверджують обгрунтованість висновків акта від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01-40657853. Також відповідач 1 посилався на відсутність правових підстав для стягнення на користь платника пені до початку погашення бюджетної заборгованості з ПДВ. Додатково представник відповідача 1 повідомив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження №0000144 від 18.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України, за фактом вчинення службовими особами ТОВ «Атем Груп» замаху на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 45 830 494 грн. Наразі Слідчим відділом Дніпровського управління поліції здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадження.

У свою чергу представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у тексті якої зазначив, що наведені відповідачем 1 обставини щодо правомірності висновків акта перевірки від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01-40657853 та відповідно законності прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 № вже були предметом судового розгляду (а саме у справі №826/13334/17). Оскільки рішення суду від 18.07.2017 по даній судовій справі вже набрало законної сили, то встановлені судом у цьому ж рішенні обставини мають для контролюючого преюдиціальне значення. Також представник позивача надав суду копію листа Київської місцевої прокуратури №4 від 14.12.2017 вих. №371-0000144, де зазначено про закриття за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000144 від 18.07.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення), згідно відповідної постанови слідчого.

08.07.2019 представник позивача подав через канцелярію суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з Держаного бюджету України пеню за невідшкодовані у встановлений Податковим кодексом строк суми бюджетного відшкодування ПДВ за період з 18.12.2018 по 08.07.2019 у розмірі 5 999 744,67 грн. Дана заява позивача була прийнята судом до розгляду у підготовчому засіданні.

08.07.2019 суд ухвалив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані представниками сторін документи, заслухавши усні пояснення представників позивача і відповідача 1, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ «Атем Груп» у поданій до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві податковій звітності з податку на додану вартість (податкова декларація реєстр. № від 20.03.2017, з урахуванням уточнюючого розрахунку реєстр. № від 18.04.2017, податкова декларація реєстр. № від 20.04.2017) задекларувало за звітні періоди лютий і березень 2017 року суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (ряд. 20.2.1) у розмірах 12 000 000 грн. та 47 000 000 грн. відповідно.

За наслідками подання позивачем вказаної податкової звітності ГУ ДФС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності нарахування ТОВ «Атем Груп» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за лютий і березень 2017 року, результати якої оформило актом від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01-40657853. Зокрема, за висновками цього акта перевірки від 16.06.2017 контролюючий орган встановив порушення Товариством вимог п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: ТОВ «Атем Груп» завищив заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2017 року на 12 000 000 грн. та за березень 2017 року на 38 454 032 грн., та одночасно занизив суму від`ємного значення (ряд. 21) за березень 2017 року на 4 595 542 грн.

Тані висновки контролюючого органу в акті від 16.06.2017 були мотивовані тим, що за наслідками проведення контролюючим органом попередньо іншої позапланової документальної перевірки, а саме - перевірки з питань правомірності нарахування ТОВ «Атем Груп» бюджетного відшкодування податку на додану вартість за звітні періоди вересень і жовтень 2016 року (результати якої оформлено актом від 20.01.2017 №13/26-15-14-04-01-40657863) та у зв`язку з прийняттям податкового повідомлення-рішення від 07.02.2017 № за наслідками такої перевірки, ТОВ «Атем Груп» подало 19.04.2017 уточнюючі розрахунки за вересень 2016 року (реєстр. № від 19.04.2017) та жовтень 2016 року (реєстр. № від 19.04.2017). У цих уточнюючих розрахунках ТОВ «Атем Груп» зменшило задекларовані у податкових деклараціях за звітні періоди вересень і жовтень 2016 року показники ряд. 20.2.2 в частині заявлених сум бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, всього на загальну суму 45 830 494 грн. та, відповідно, збільшило суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на тотожну суму (тобто, показник ряд. 21), в т.ч. по періодах: вересень 2016 року - зменшення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (ряд. 20.2.1) на 8 520 079 грн., збільшення суми від`ємного значення (ряд. 21) на 8 520 079 грн.; жовтень 2016 року - зменшення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) на 37 310 415 грн., збільшення суми від`ємного значення (ряд. 21) на 37 310 415 грн. На переконання контролюючого органу, такі уточнюючі розрахунки за звітні періоди вересень і жовтень 2016 року були подані ТОВ «Атем Груп» 19.04.2017 з метою штучного збільшення суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка обчислюється відповідно до вимог п. 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України, для використання у наступних звітних (податкових) періодах при формуванні сум бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку. Контролюючий орган дійшов висновків про те, що: при поданні уточнюючих розрахунків за звітні періоди вересень і жовтень 2016 року, ТОВ «Атем Груп» мало відобразити показник ряд. 16.2 у податковій декларацій з податку на додану вартість за квітень 2017 року. Одночасно, контролюючий орган зазначив, що подання уточнюючих розрахунків за вересень 2016, жовтень 2016 суперечило вимогам п. 2001.3 ст. 2001 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ «Атем Груп» оскаржило податкове повідомлення-рішення від 07.02.2017 № до суду. Таким чином, на переконання контролюючого органу, платник податку мав подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації за лютий 2017 року, а саме: відкоригувати ряд. 16.3, оскільки сума 45 830 494 грн. стала неузгодженою до дня набрання судовим рішенням законної сили. Як наслідок платник (ТОВ «Атем Груп») неправомірно використав суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 45 830 494 грн. у податковій декларації за лютий 2017 року, що призвело до завищення сум бюджетного відшкодування за звітні періоди лютий і березень 2017 року, а також до завищення суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за березень 2017 року на 45 830 484 грн.

14.07.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі акта перевірки від 16.06.2017 №328/26-15-14-04-01-40657853 прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення за № (форми «В3»), яким виявлено відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування за період лютий, березень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 50 454 032 грн. (в т.ч. 12 000 000 грн. по податковій декларацій за лютий 2017 року (реєстр. № від 20.03.2017) та на 38 454 032 грн. по податковій декларації за березень 2017 року (реєстр. № від 20.04.2017).

Не погоджуючись із правомірністю цього податкового повідомлення-рішення, ТОВ «Атем Груп» подало до Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративний позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 №. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №826/13334/17 вказаний позов ТОВ «Атем Груп» було задоволено повністю. А саме, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.07.2017 №.

В подальшому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві на вказане рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №826/13334/17 повернуто без розгляду. Станом на 24.09.2019 зазначене рішення суду від 18.07.2018 скасоване не було та в розумінні норм ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України вважається таким, що набрало законної сили з 27.11.2018.

Як свідчать наявна у справі копія супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 вих. №826/13334/17/9491/2018 з відміткою вхідного штампу Головного управління ДФС у м Києві та не було спростовано представником відповідача 1, копію зазначеної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 Головне управління отримало 07.12.2018.

Зі змісту наданої позивачем до матеріалів справи роздруківки з Реєстру заяв на відшкодування ПДВ, доступ до якого надано на офіційному сайті Міністерства фінансів України суд встановив, що до зазначеного Реєстру були внесені відомості про: подання ТОВ «Атем Груп» заяв на відшкодування ПДВ, зокрема: 20.03.2017 - заяви на відшкодування суми податку у розмірі 12 000 000 грн. та 20.04.2017 - заяви на відшкодування суми податку у розмірі 47 000 000 грн.; проведення документальної перевірки даних податкових декларацій платника за звітні періоди лютий і березень 2017 року, прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 №, про дату оскарження платником цього податкового повідомлення-рішення до суду. Крім того, із заявлених платником до бюджетного відшкодування сум ПДВ (12 000 000 грн. і 47 000 000 грн.), сумам у розмірах 12 000 000 грн. (по заяві від 20.03.2017) та 13 530 246 грн. (по заяві від 20.04.2017) було надано статус неузгоджених внаслідок процедури оскарження, а сума у розмірі 8 545 968 грн. - як узгоджена органом ДФС та повернута на рахунок платника податку у банку. При цьому, статус заявленої ТОВ «Атем Груп» 20.04.2017 до бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 24 923 786 грн. (тобто, 47 000 000 грн. - 13 530 246 гр. - 8 545 968 грн.) в Реєстрі не визначено. Тобто, у Реєстрі також невірно була зазначена неузгоджена сума бюджетного відшкодування ПДВ, заявлена ТОВ «Атем Груп» у податковій декларації за березень 2017 року, реєстр. № від 20.04.2017, - замість 38 454 032,00 грн. у Реєстрі помилково вказано 13 530 246,00 грн.

11.03.2019 ТОВ «Атем Груп» з огляду на обставини набрання рішенням суду від 18.07.2017 у справі №826/13334/17 законної сили та відсутності в Реєстрі заяв на відшкодування ПДВ відомостей про узгодження заявлених до бюджетного відшкодування сум ПДВ у розмірах 12 000 000 грн. і 38 454 032 грн. (тобто, 47 000 000 грн. - 8 545 968 грн.) звернулося до ГУ ДФС у м. Києві із заявою (лист з вих. №122 від 11.03.2019) про вжиття заходів. А саме Товариство просило відповідача 1 внести до Реєстру заяв на відшкодування ПДВ інформацію про завершення процедури оскарження по заявлених у податкових деклараціях (заявах на відшкодування) реєстр. № від 20.03.2017 та № від 20.04.2017 сумах податку у розмірах 12 000 000 грн. і 38 454 032 грн.

Своїм листом від 12.04.2019 №69555/10/26-15-14-04-01-15 ГУ ДФС у м. Києві повідомило Товариства про те, що Головним управлінням було повторно подано апеляційну скаргу від 20.03.2019 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.07.2018 у справі №826/13334/17. З огляду на відсутність, на переконання відповідача 1, остаточного рішення суду у вказаній справі підстави для узгодження в Реєстрі саме заяв позивача про повернення сум бюджетного відшкодування відсутні.

Станом на дату подання Товариством цього адміністративного позову до Окружного адміністративного суду міста Києва та в ході судового розгляду даної справи відповідач 1 не пред`явив суду документальних доказів внесення органом ДФС до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування записів про завершення процедури оскарження та узгодження заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування у розмірах 12 000 000 грн. і 38 454 032 грн.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За визначеннями, наведеними у пп. 14.1.18 і 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені ст. 200 ПК України.

Відповідно до норм п. 200.7, п.п. 200.9 - 200.11 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин у цій справі), платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Одночасно контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 200.12 ст. 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Зокрема, у випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Згідно з п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

У таких випадках п. 200.15 ст. 200 ПК України визначено, що у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Поряд з цим, пп. 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 ПК України передбачено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За змістом норм пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України, - а саме постановою Кабінету міністрів України від 25.01.2017 №26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

Згідно п. 2 цього Порядку Мінфін адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів.

Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства (п. 3 даного Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: найменування платника податку на додану вартість та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість; дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку, в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку, не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження.

Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру (п. 5 зазначеного Порядку).

В силу положень п.п. 6, 8 і 10 Порядку інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Внесення даних до Реєстру посадовими особами (уповноваженою особою) ДФС та Казначейства здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Зі змісту наведених вище норм ПК України та положень Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість вбачається, що законодавцем чітко визначений суд обов`язок органу ДФС за результатами судового оскарження, на наступний робочий день після набрання судовим рішенням законної сили внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами документи і матеріли, а також усні пояснення представників позивача і відповідача 1, суд приходить до висновку, що з набранням з 27.11.2018 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №826/13334/17 законної сили у ТОВ «Атем Груп» виникло право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а у відповідача 1 - обов`язок на наступний робочий день після отримання відповідного рішення апеляційного суду внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування платника податку (позивача) за лютий 2017 року у розмірі 12 000 000 грн. та за березень 2017 року у розмірі 38 454 032 грн. Проте ГУ ДФС у м. Києві за наслідками отримання (а саме 07.12.2018) копії ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі №826/13334/17 про повернення апеляційної скарги ГУ ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 без розгляду не вчинила жодних дій щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження сум бюджетного відшкодування платника податку - ТОВ «Атем Груп», заявлених ним за лютий 2017 року у розмірі 12 000 000 грн. та за березень 2017 року у розмірі 38 454 032 грн.

У свою чергу обставина невнесення ГУ ДФС у м. Києві починаючи з 10.12.2018 вказаної інформації до Реєстру призвело до того, що орган Казначейства не зміг своєчасно перерахувати такі суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок позивача.

В силу приписів ч. 2 ст. 6 Кодексу про адміністративне судочинство України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суд при вирішенні судових справ має застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У контексті з наведеним суд враховує те, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує, що поняття «майно» у першій частині ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05.01.2000) (Beyeler v. Italy, заява №33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви №68385/10 та №71378/10, § 35)).

Також Європейський суд з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). Європейський суд з прав людини констатував порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації податку на додану вартість у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Тобто, податкове законодавство передбачає право платника податку на додану вартість на повернення суми бюджетного відшкодування, платник податку у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету податку на додану вартість, що охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Крім того, у п. 74 рішення у справі «Лелас проти Хорватії» і п. 70 рішення у справі «Рисовський проти України» Європейський суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що: держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу. Принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на вищезазначене та зважаючи на те, що відповідач 1, будучи обізнаним з 07.12.2018 про закінчення процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 14.07.2017 № про зменшення ТОВ «Атем Груп» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 50 454 032 грн., не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження сум бюджетного відшкодування платника податку - ТОВ «Атем Груп», заявлених ним у податкових деклараціях за лютий 2017 року у розмірі 12 000 000 грн. та за березень 2017 року у розмірі 38 454 032 грн., то суд приходить до висновку про протиправність такої бездіяльності, що порушила право позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи викладене ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача у даному випадку, на думку суду, є прийняття судового рішення про: визнання протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо несвоєчасного внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, та стягнення на користь позивача з Державного бюджету України через орган Казначейства (відповідача 2) заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість у загальній сумі 50 454 032,00 грн. (тобто, за період лютий 2017 року - 12 000 000 грн. та за період березень 2017 року - 38 454 032 грн.) та пені за несвоєчасне відшкодування сум ПДВ (50 454 032,00 грн.) за заявлений позивачем період з 18.12.2017 по 08.07.2019 у сумі 5 999 744,67 грн., нарахованої на суму такої заборгованості, в т.ч.:

- за період з 18.12.2018 по 25.04.2019 (129 дні), що становить: 50 454 032,00 х (18%/100% х 120%/100%) х 129 днів / 365 днів = 3 851 646,98 грн.;

- за період з 26.04.2019 по 08.07.2019 (74 дні), що становить: 50 454 032,00 х (17,5%/100% х 120%/100%) х 74 дні / 365 днів = 2 148 097,69 грн., що також підлягає стягненню з Державного бюджету України через відповідача-2.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додані платіжні доручення №80253 від 17.04.2019 та №80254 від 17.04.2019 про сплату ним судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 21 131 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «Атем Груп» у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору з ГУ ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Панельна, 1) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-А) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість та пені задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо несвоєчасного внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» () за лютий 2017 року у розмірі 12 000 000,00 грн. та за березень 2017 року у розмірі 38 454 032,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Держаної казначейської служби України у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» () заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 50 454 032,00 грн. та пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування за період з 18.12.2018 по 18.04.2019 у розмірі 3 642 642,88 грн.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЕМ ГРУП» (, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Панельна, 1) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 131 грн. (двадцять одна тисяча сто тридцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок

Повний текст постанови виготовлено 03.10.2019.