Справа № 200/10565/19-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р. Справа№200/10565/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С., розглянувши за правилами позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №59565470,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2019 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №59565470.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що від адміністрації ТОВ «Маріупольхліб» їй стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Київа Юхименко Ольгою Леонідівною, було відкрито виконавче провадження № 59565470 за виконавчим написом №15082 від 26.06.2019, виданим приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з неї заборгованості у сумі 9551,81 грн на користь ПАТ «ПУМБ».

Вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням чинного законодавства України та підлягає закриттю.

Просить суд скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, якою було відкрито виконавче провадження № 59565470 за виконавчим написом №15082 від 26.06.2019, виданим приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 9551,81 грн на користь ПАТ «ПУМБ».

Відповідач не наддав відзив на позовну заяву.

30.08.2019, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

16.09.2019 позивачем надані документи на усунення недоліків позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 30.08.2019.

20.09.2019 ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження за правилами позовного провадження, розгляд справи призначено на 30.09.2019.

30.09.2019 у зв`язку із відрядженням судді Зеленова А.С. розгляд справи відкладено на 02.10.2019.

Від позивача 30.09.2019 через відділ діловодства та документообігу суду надано заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, заяв про відкладення розглду справи суду не надавали.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, та частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України 28.09.2018 року, з урахуванням скорочених строків розгляду зазначеної категорії справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та про можливість її розгляду на підставі наявних в ній документів, в порядку письмового провадження.

Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

За зверненням банку, приватним нотаріусом здійснено виконавчий напис та стягнуто з позивача на користь ПАТ "Перший Український міжнародний Банк" суму 9551,81грн.

В подальшому, ПАТ "Перший Український міжнародний Банк" звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого напису та просив відкрити виконавче провадження.

На підставі зазначеної заяви, приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2019 ВП №59565470 про стягнення з позивача на користь ПАТ "Перший Український міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 9551,81грн.

31.07.2019 приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника/а.с.7/.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону №1404-VIII, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Статтею 24 Закону №1404-VIII встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як зазначає позивач та підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією про місце роботи, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та працює в ТОВ «Маріупольхліб», що розташовано за адресою: вул. Ломізова, 1, м. Маріуполь, 87541.

Крім того, вказана адреса зареєстрованого місця проживання позивача зазначена в оскаржених постановах.

Отже суд вважає, що за вказаних обставин, відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи заборгованості, місце проживання якої є місто Маріуполь Донецької області.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваних постановах виконавчим округом відповідача є місто Київ, а не місто Маріуполь Донецької області.

Щодо роз`яснення наданого листом Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018 суд зазначає, що по-перше роз`яснення надано з посиланням на загальні норми Цивільного кодексу України в частині віднесення грошей до різновиду майна, тоді як норми Закону №1404-VIII є спеціальними до даних правовідносин, а по-друге, за ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, проте за ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За ч. 1, 2 ст. 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Таким чином Закон №1404-VIII вирізняє майно боржника: на майно як таке, що підлягає державній реєстрації з метою встановлення його місцезнаходження та примусової реалізації, інше майно, а також кошти не залежно від того зберігаються вони на рахунках у банківській установі чи отриманні у вигляді заробітної плати, пенсії, стипендії і в інший спосіб або зберігаються у власності боржника.

При цьому, якщо законодавець у Законі №1404-VIII вживає термін "майно", поширюючи його значення на "кошти", то термін "кошти" відображається в дужках чи пов`язується змістом у відповідному реченні.

Натомість у ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII термін "майно" вжито без вказівки про кошти.

Отже, виконання рішення за місцезнаходженням майна в розумінні вимог ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII не передбачає можливості виконання рішення за місцезнаходженням коштів.

На переконання суду, положення ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII, що стосуються виконання рішення за місцезнаходженням майна, розроблені для найбільш швидкого та ефективного доступу державного виконавця до майна, з метою його опису та примусової реалізації, натомість арешт коштів на рахунках не вимагає особистої присутності державного виконавця та може бути здійснений навіть за умови значної віддаленості установи банку.

З огляду на зазначене, ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII не поширює свою дію на випадки стягнення грошових коштів, що знаходяться на рахунках банківських установ.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає, що відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства України прийняла до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в неї достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Згідно вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає такими, що не в повній мірі відповідає способам судового захисту, закріпленим частиною 1 статті 5 КАС України, та об`єкту порушеного права.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини 2 статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2019 ВП №59565470 винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною;

визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.07.2019 ВП №59565470 винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

Враховуючи наведене, суд вважає, що постанови прийняті відповідачем не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Доказів понесення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн до закінчення судових дебатів суду не подано. Зокрема не надано платіжне доручення (тощо) на сплату вказаної суми. З огляду на що в цій частині судові витрати розподілу не підлягають.

Квитанцією про сплату №41755 від 23 серпня 2019 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40грн/а.с.3/.

З огляду на що суд присуджує на користь ОСОБА_1 з приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни судовий збір в розмірі 768,40грн.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Юрія Поправка, буд.6, офіс 19,м. Київ, 02094), треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" ( вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. ( АДРЕСА_3) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №59565470 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2019 ВП №59565470 винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

Визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.07.2019 ВП №59565470 винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.

Стягнути з приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Юрія Поправка, буд.6, офіс 19,м. Київ, 02094) судовий збір у сумі 768,4 (сімсот шістдесят вісім) грн 80 коп на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ).

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті 02 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 7 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов