Справа № 480/1087/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.Справа № 480/1087/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 19.07.19 року по справі № 480/1087/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просила: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 № , № 000038001 та № .

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що контролюючі заходи були вчинені належними особами з дотримання процедури проведення перевірки, в ході якої було виявлено, що позивачкою здійнено роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії та зберігання їх у місці, що не було зареєстровано у встановленому порядку, а також у зв`язку з незабезпеченням зберігання документів на такий товар. До позивачки застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірах, встановлених законодавством, про що винесені податкові повідомлення-рішення.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено фактичну перевірку об`єкта торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність в якому здійснює фізична особа - підприємець ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на приміщення та витягу з реєстру єдиного податку.

Відповідно до акту фактичної перевірки №167/18-28-40-01/ від 13.02.2019 до початку перевірки 11.02.2019 при проведенні контрольної розрахункової операції в магазині було продано пляшку пива «Чернігівське світле», ємкістю 0,5 л без проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (аркуш 3 акту). Реєстратор розрахункових операцій на час проведення перевірки на місці торгівлі відсутній (аркуш 2 акту).

Факт отримання у магазині покупцем пляшки пива та пачки чіпсів і передачі продавцю ( ОСОБА_1 ) грошових коштів за придбані товари підтверджується поясненням ФОП ОСОБА_1 від 22.02.2019.

Також перевіркою встановлено, що на полицях торгівельного залу та в холодильниках, які розміщенні в приміщенні магазину знаходились алкогольні напої загальною кількістю 51 пляшка без цінників в грошовій одиниці України. Супровідні документи, у тому числі ТТН на отримання алкогольних напоїв, перелічених в додатку 1 до акту перевірки не надано.

Під час проведення перевірки ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або довідка про внесення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 до Єдиного реєстру як місце зберігання алкогольних напоїв не надавались.

Місце зберігання алкогольних напоїв за адресою: АДРЕСА_1 не внесено до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

За результатами перевірки складений акт від 13.02.2019 №167/18-28-40-01/ НОМЕР_1 , яким встановлено:

- роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії, чим порушено частину 14 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,

- зберігання алкогольних напоїв в місці зберігання не внесеного до Єдиного реєстру, чим порушено частину 38 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,

- не забезпечено зберігання документів протягом 1095 днів, чим порушено вимоги пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 № про застосування штрафних санкцій в сумі 17 000 грн, № про застосування штрафних санкцій в сумі 17 000 грн., № про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн.

Непогодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та наявність правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки в ході безпосереднього проведення перевірки не встановлено порушень законодавства, тому податкові повідомлення- рішення є протиправними.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п.п. 41.1 та 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями ПК України. Крім того, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» також визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України фактична перевірка проводиться за умови пред`явлення направлення на проведення такої перевірки, копії наказу на проведення перевірки та службового посвідчення осіб, зазначених у направленні. При пред`явленні направлення платнику податків або його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по-батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 34 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, за заявою якого суб`єкту господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єктів господарювання зберігати спирт, алкогольні напої та тютюнові вироби виключно в спеціальних місцях зберігання.

Абзацом 21 статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Відповідно, вказаним Законом передбачено обов`язковість внесення відомостей саме про місце зберігання до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28 травня 2002 року № 251.

Пунктом 2.1 зазначеного Порядку встановлено, що до Єдиного реєстру вносяться місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно пункту 4.3 цього Порядку, у разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів вносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб`єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Абзацом 11 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

Відповідно до вимог частини 14 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Механізм застосування фінансових санкцій врегульований Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2013 року.

Згідно з п. 7 вказаного порядку передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов`язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.

Так, судом першої інстанції, посилаючись на вимоги статі 81 Податкового кодексу України, якою передбаченні умови та порядок допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, зроблений необгрунтований висновок про безпідставність відображення контрольної розрахункової операції проведеної до початку фактичної перевірки, вважаючи, що в акті перевірки не можуть відображатися обставини та події, що відбувались або були встановлені до її початку.

Колегія суддів вважає, що проведення контрольної розрахункової операції передбачено в порядку проведення фактичної перевірки встановленої статтею 80 Податкового кодексу України та є правом контролюючих органів (підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України)

На дату проведення фактичної перевірки, згідно АІС «Податковий блок» («відомості про об`єкти оподаткування платника податків») ФОП ОСОБА_1 є одноосібною власницею магазину (об`єкта оподаткування) за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) зареєстровано у «Відомостях про об`єкти оподаткування платника податків» АІС «Податковий блок» 15.05.2018 магазин за адресою: АДРЕСА_1 . Але з 29.10.2018 він за власним рішенням припинив діяльність та не мав права здійснювати господарську діяльність.

При винесенні оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції не було враховано, що на момент проведення фактичної перевірки в магазині за адресою: АДРЕСА_1 здійснювала підприємницьку діяльність лише ФОП ОСОБА_1 , а отже посилання на придбання алкогольних напоїв ОСОБА_2 відповідно до копій видаткових та товаро-транспортні накладних та подальшу їх реалізацію в період дії ліцензії про право здійснення такого виду діяльності не може свідчить про відсутність порушень виявлених під час перевірки.

Крім того, згідно із розділом І договору оренди нежитлового приміщення від 18.04.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в оренду надавалось приміщення загальною площею 22 м2 строком до 18.04.2018. При цьому у вказаному договорі не зазначено про оренду частини нежитлового приміщення. Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 вказаного договору «наймач, що належним чином виконував свої зобов`язання за цим Договором, має переважне право перед іншими особами після спливу строку дії цього Договору укладати на аналогічних умовах новий Договір оренди визначеного в цьому Договорі приміщення». Згідно із пунктами 6.3, 6.4 розділу 6 Договору оренди «Зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін». Проте, нового договору або пролонгації договору оренди нежитлового приміщення не надано.

Таким чином, колегія суддів не погожується з висновком суду першої інстанції про те, що за наявною на договорі позначкою його дія сторонами продовжена до 18.04.2019, учасниками договору дійсність такої угоди не оспорюється, оскільки ні положеннями Цивільного кодексу України, ні умовами договору оренди від 18.04.2017 продовження його дії таким чином не передбачено.

Судова колегія також не приймає до уваги посилання позивача на те, що алкогольні напої знаходились у підсобному приміщенні та не продавались. Так, ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 22.02.2019 року повідомила, що «чоловік (інспектор) в залі самообслуговування в орендованому відділі взяв пляшку пива», чим підтвердила наявність алкогольних напоїв в торгівельному залі магазин, які були у вільному доступі для кожного відвідувача магазину, а також наявність пива. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відділ з алкогольними напоями в магазині не працював.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже позовні вимоги про їх скасування є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року по справі № 480/1087/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 07.10.2019 року