Справа № 620/4081/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року Чернігів Справа № 620/4081/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Костюка І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання постанови протиправною та її скасування

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (далі-ГУ Держпродспоживслужби, відповідач) про визнання постанови протиправною та її скасування від 07.02.2018 № УЗС № 005/18.

В своєму позові зазначив, що відповідачем здійснено перевірку з питань характеристик продукції і додержання вимог щодо поставлення продукції. За результатом перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №044/17 від 21.09.2017 та протокол № 02 від 30.01.2018 про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та статті 15 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції". В подальшому, відповідачем винесено постанову УЗС № 005/18 від 07.02.2018 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн. Позивач вважає, що висновок відповідача про порушення ним вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" є безпідставним, оскільки ведення в обіг електроінструментів: кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ - 125-1500 та кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ-150-1500, ним не здійснювалось. Що стосується накладних б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 на поставку ФОП ОСОБА_4 вказаного товару, на які посилається відповідач як на обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення, то останні ним не видавались та не підписувались.

27.12.2018 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження.

11.01.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 730/19), в якому відповідач заперечував щодо заявленого позову. Вказав, що за результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) з питань дотримання вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено розповсюдження ФОП ОСОБА_4 електроінструментів: кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ - 125-1500 та кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ-150-1500, що не відповідає встановленим вимогам щодо безпечності, чим порушено п.20,28,42,46 «Технічного регламенту низьковольтного еклектричного обладнання», затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067. Постачальником вказаної продукції по накладним б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 значиться ФОП ОСОБА_1 Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, оскаржувана постанова про накладення штрафних санкцій прийнята правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.02.2019 ухвалою суду зупинено провадження до набрання законної сили рішення у справі № 825/1955/18.

20.03.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі № 620/4081/18.

21.03.2019 ухвалою суду зупинено провадження до одержання результатів експертизи.

17.04.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі та 17.04.2019, ухвалою суду продовжено процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів.

17.05.2019 ухвалою суду клопотання судового експерта (вх.№7406/19 від 16.04.2019) про надання додаткових документів необхідних для проведення експертизи задоволено, провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

27.08.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі № 620/4081/18.

02.09.2018 продовжено процесуальний строк підготовчого провадження на один місяць.

12.09.2019 ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

Заслухавши учасників справи, свідка, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.03.2019 № (а.с.110-114).

25.04.2017 ГУ Держпродспоживслужби у ФОП ОСОБА_4 проведено перевірку характеристик продукції, за результатами якої складено акт № 004/17. В акті зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення: розповсюдження ФОП ОСОБА_4 електроінструментів: кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ - 125-1500 та кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ-150-1500, що не відповідає встановленим вимогам щодо безпечності, чим порушено п.20,28,42,46 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067. Постачальником вказаної продукції по накладним б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 значиться ФОП ОСОБА_1 (а.с. 210-211).

У зв'язку з чим, відповідачем проведена перевірка характеристик продукції ФОП ОСОБА_5 у період з 20.09.2017 по 21.09.2017, за результатами якої складено акт від 21.09.2017 № 044/17. Предметом перевірки, проведеної у позивача є дотримання вимог законодавства «Про Державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Так, у вказаному акті перевірки зафіксовано, що у ФОП ОСОБА_4 виявлено розповсюдження продукції кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ - 125-1500 та кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ-150-1500, що не відповідає вимогам встановленим вимогам і не відповідає загальній вимозі щодо безпечності на яких не зазначено інформація про імпортера (дистриб'ютора) та контактна поштова адреса, на обладнанні та табличках з технічними даними не нанесено знак відповідності технічним регламентам, чим порушено п. 20,28,42,46 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067. Постачальником вказаної продукції, відповідно до копій накладних б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017, значиться ФОП ОСОБА_1

За таких обставин, на підставі акту перевірки від 21.09.2017 № 044/17 відповідачем прийнята постанова від 07.02.2018 № УЗС № 005/18 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу на загальну суму 17000,00 грн.

Вважаючи постанову від 07.02.2018 № УЗС № 005/18 протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон №2735-VI).

Згідно зі статтею 1 цього Закону державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Вказаною статтею також визначено, що орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону.

Метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (частина перша статті 4 Закону №2735-VI).

З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції; приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини 1 статті 11 Закону №2735-VI).

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб'єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб'єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб'єкт господарювання поставив зазначену продукцію (частина 12 статті 23 Закону №2735-VI).

Отже, аналізуючи вказані норми, слід зазначити, що відповідачем вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог Закону №2735-VI лише у разі встановлення факту порушень на підставі наданих суб'єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація).

За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (частина сімнадцята статті 23 Закону №2735-VI).

Як вже встановив суд, за результатами проведеної відповідачем перевірки у ФОП ОСОБА_4 складено акт від 25.04.2017 № 004/17, в якому зафіксовано розповсюдження електроінструментів: кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ - 125-1500 та кутової шліфувальної машини ТМ «ELTOS» МШУ-150-1500, постачальником яких згідно накладних б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 значиться ОСОБА_1

Позивач посилається на безпідставність застосування штрафних санкцій, з огляду на відсутність факту поставки вказаного товару, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до рішення, що є предметом оскарження, його було прийнято за порушення пункту 2 частини другої статті 44 Закону №2735-VI, зокрема, введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

Так, частина перша статті 44 Закону №2735-VI визначає, що суб'єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 2 частини другої статті 44 Закону №2735-VI передбачено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина друга статті 2 Закону №2735-VI вказує, що терміни "введення в обіг", "випробувальна лабораторія", "виробник", "документ про відповідність", "знак відповідності технічним регламентам", "імпортер", "надання на ринку", "орган з оцінки відповідності", "продукція", "процедура оцінки відповідності", "ризик", "розповсюдження", "розповсюджувач", "суб'єкти господарювання", "технічний регламент", "уповноважений представник" - вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" введення в обіг це надання продукції на ринку України в перший раз.

Як вказував відповідач під час розгляду справи, до позивача застосовано штрафну санкцію як до особи, що ввела продукцію (електрообладнання) в обіг, в силу положень ч. 7 ст. 8 Закону №2735-VI, які визначають, що у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб'єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб'єкту господарювання цю продукцію.

Разом з тим, встановлені під час розгляду справи обставини не дають підстав суду достеменно стверджувати, що позивачем дійсно здійснювалась поставка спірного товару, а також, що він може вважатись особою, що ввела таку продукцію в обіг.

Так, оглянуті під час розгляду справи копії накладних, на які посилається відповідач в акті перевірки від 21.09.2019 № 044/17 не є належними доказами, з огляду на таке.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1, ст. 73 КАС України).

Частина 2 ст. 74 КАС України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначається позивачем у позові, останній вказані електроінструменти ФОП ОСОБА_4 не поставляв та, відповідно, жодних накладних не виписував та не підписував, а підпис, що міститься у накладних № б/н від 22.03.2017 та 26.11.2016 не є його підписом. За таких обставин представником позивача було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Для з'ясування цього питання, судом було зобов'язано відповідача надати оригінали накладних б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 на поставку позивачем електроінструментів ФОП ОСОБА_6, оскільки надані суду копії містять засвідчуваний напис «згідно з оригіналом».

У свою чергу свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є експертом Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС і відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень проводити почеркознавчу експертизу лише можливе на підставі оригіналів документів.

Відповідач оригінали накладних б/н від 26.11.2016 та від 22.03.2017 суду не надав, посилаючись на те, що вони під час перевірки не вимагалися. Також пояснив, що діяльність ФОП ОСОБА_4 припинена, тому встановити місцезнаходження спірних накладних не видається можливим.

Абзацом 2 частини другої статті 77 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Втім, відповідачем не надано суду відповідних доказів на підтвердження викладених у поясненнях обставин, а саме: чим підтверджено факт припинення діяльності ФОП ОСОБА_4 і неможливість надання останнім спірних накладних на час прийняття оскаржуваної постанови, та що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання, відтак, наведені доводи відповідача суд відхиляє.

Що стосується копій спірних накладних, які були покладені в основу спірного рішення, то суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, копії спірних накладних засвідчені посадовою особою відповідача як «згідно з оригіналом» (а.с. 75-76).

Актами законодавства, що регулюють порядок засвідчення копій документів, є Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55 (далі - ДСТУ 4163-2003); Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 (далі - Правила №1000/5); інструкції з діловодства в окремих органах державної влади та інші.

Відповідно до пункту 1 Правил №1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8 глави 10 розділу ІІ Правил №1000/5 порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Проте, спірні накладні не створені відповідачем, тому не могли бути засвідченні написом як «згідно з оригіналом».

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Зазначеним нормам кореспондують вимоги пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003.

Згідно підпунктів 6, 7 пункту 3 Розділу ІІ Правил №1000/5 право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності. У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що під «засвідченням в установленому порядку копії документа» слід розуміти не лише формальне виконання вимог щодо змісту напису про засвідчення копії, а й наявність в особи, яка вчиняє цей напис, повноважень на вчинення такої дії як це передбачено пунктом 7 глави 10 розділу ІІ Правил №1000/5. В інакшому випадку копія не набуває юридичної сили (пункт 2 глави 10 розділу ІІ Правил №1000/5).

Однак копії спірних накладних не засвідчені відповідно до вимог наведених норм.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що для цілей застосування вимог процесуального законодавства, питання підтвердження повноважень особи на вчинення нею юридично значимої дії - засвідчення копії документа, внаслідок чого така копія набуває юридичної сили та статусу належного доказу у судовому процесі, має важливе значення та не є формальним. Зокрема, засвідчення копії документів не уповноваженою на це особою та за відсутності оригіналу, виключає юридичну силу такої копії і, як наслідок, не є належними доказами у справі.

Крім того, відповідно до пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

З огляду на відсутність оригіналу спірних накладних, суд був позбавлений можливості призначити судову почеркознавчу експертизу, оскільки наразі чинна редакція Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень містить заборону на проведення почеркознавчих експертиз за копіями, а оригінали спірних накладних відсутні.

Згідно положень ч. 1 та 3 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 77 КАС України.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що позивач заперечує факт поставки товару (кутових шліфувальних машин) ФОП ОСОБА_4 та видачу і підписання спірних накладних, а відповідач під час розгляду справи не спростував дані заперечення позивача належними доказами, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для прийняття спірних накладних в якості належного та допустимого доказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджується факт поставки позивачем товару ФОП ОСОБА_4, який вказано у спірних накладних, а відтак, вина позивача у порушенні вимог Закону №2735-УІ відповідачем не доведена.

Отже, відповідач всупереч ст. 73 та ст. 77 КАС України не довів належними доказами тих обставин, на які він посилався у спірному рішенні, тому постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 07.02.2018 № УЗС № 005/18 є протиправною і підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Отже, для застосування санкцій повинні бути дотримані дві умови щодо строку: як щодо часу виявлення, так і щодо часу вчинення порушення.

У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2014 року в справі №21-126а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій. Суд не вбачає підстав для іншого висновку.

У справі, що розглядається, перша умова відсутня, оскільки шестимісячний строк з дня виявлення порушення (дата складання акту перевірки у ФОП ОСОБА_4-25.04.2017 до прийняття оскаржуваної постанови-07.02.2018) сплив, а факт порушення позивачем вимог Закону№2735-VI суд не встановив. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Інші доводи на цей висновок не впливають, а тому їх окремий аналіз не є необхідним.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви, сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., відповідно до квитанції від 12.12.2018 № 50, а відповідно до вимог КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 07.02.2018 № УЗС № 005/18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, сплачений судовий збір відповідно до квитанції від 12.12.2018 № 50 в розмірі (сімсот чотири гривні 80 копійок) 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 04.10.2019

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, НОМЕР_2).

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби (вул. 1 Травня, 180, м. Чернігів, 14034, ).

Суддя І.І. Соломко