Справа № 640/18617/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 жовтня 2019 року м. Київ № 640/18617/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика»
доПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича
Прозобов'язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку адміністративного судочинства з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, в якому просило суд:

- зобов'язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколу Миколайовичу провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації в рамках виконавчих проваджень №59552620 та №59552878, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без отримання згоди Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 21 лютого 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчі листи у справі №755/15132/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем 15 липня 2019 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за номерами №59552620 та №59552878.

На думку позивача приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем допущено бездіяльність щодо неналежного виконання покладених на нього обов'язків з проведення примусової реалізації майна в рамках вищезазначених виконавчих проваджень.

Однак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим, пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржуються дії приватного виконавця у виконавчих провадженнях №59552620 та №59552878, відкритих на підставі виконавчих листів у цивільній справі №755/15132/17, виданих Дніпровським районним судом міста Києва.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 447 Цивільного-процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі №755/15132/17, винесеного на підставі Цивільного-процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників - вирішення даного спору відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко