Справа № 540/844/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/844/19

Категорія: 108020200 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В. Час і місце ухвалення: 14:14 год., м. Херсон
Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, визнання протиправною та скасування картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2019р. №UA508030/2019/00013. Також, позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесенні витрати на судовий збір у розмірі 3842,00 грн. та на професійну допомогу адвокатів у розмірі 20000,00 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на територію України на виконання умов контракту №20/06/2017 від 20.06.2017р., укладеного з Підрядником компанією-нерезидентом «Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD», позивачем до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі була подана митна декларація №UA508030/2019/000419 від 25.01.2019р., в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2019р. №UA508030/2019/00013 та було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Такі рішення і картку відмови ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» вважає незаконними та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану підприємством.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позов ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2019р. №UA508030/2019/00013.

Стягнуто з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» судовий збір в розмірі 3842 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не повне зясування обставин справи, просить скасувати рішення від 21.05.2019р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені позову ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що пунктом 4.1 Контракту та Додаткової угоди №1 до нього передбачено, що ціна продукції по контракту включає в себе відшкодування витрат Підрядника і плату на виконану роботу та виготовлену продукцію, яка визначається в кошторисі, який є невідємною частиною даного контракту. Однак, ні кошторис підрядника-постачальника імпортованого товару, а ні кошторис замовника, які надані товариством до митного оформлення, не містять таких витрат як вартість тари, упаковки, маркування. Водночас, відповідно до пакувальних листів, наданих декларантом, товар упаковано в картонні, а потім у фанерні ящики.

Також, апелянт посилається на те, що в поданому до митного оформлення контракті №20/06/2017 від 20.06.2017р., укладеному між позивачем та компанією-нерезидентом «Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD», вказано, що всі витрати по фрахту несе Підрядник. Однак, в специфікації №4 від 22.11.2018р. містяться примітки стосовно того, що вартість товару встановлено на умовах поставки FOB NINGBO, що, відповідно до Міжнародних правил Інкотермс, означає, що покупець товару зобовязаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження (у даному випадку китайського міста NINGBO) до порту перетину митного кордону України.

Апелянт вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтовано прийняв до уваги надану позивачем довідку про вартість перевезення, оскільки чинним законодавством України відповідну довідку не визнано документом, який може підтвердити вартість господарської операції. Крім того, у довідці зазначено про перевезення у контейнері двох партій товару від різних товаровідправників, тоді як згідно даних коносаменту здійснювалося перевезення 15 палет загальною вагою 22435 кг, що повністю відповідає пакувальному листу задекларованого ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» товару.

Не погоджується апелянт і з обґрунтованістю стягнення судом першої інстанції на користь ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» понесених ним витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. та зазначає, що заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу не підтверджено належними доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20.06.2017р. між ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ», як Замовником, та компанією-нерезедентом Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD, як Підрядником, укладено контракт №20/06/2017 на виконання підрядних робіт з виготовлення продукції, за умовами якого Підрядник зобовязується виготовити із власного матеріалу по технічній документації Замовника продукцію в асортименті і кількості, указаних в контракті або у специфікаціях до контракту, а Замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу та виготовлений товар. Результатом виконаних робіт є готова продукція запасні частини до автомобілів та сільськогосподарської техніки. Ціна робіт включає відшкодування вартості витрат підрядника і плату за виконану роботу та виготовлену продукцію, строки та умови оплати оговорюються по кожній окремій партії продукції і фіксується у специфікаціях.

Загальна сума контракту складає 498 000,00 доларів США. Поставка продукції відбувається згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo.

В січні 2019 року, на виконання умов вказаного контракту на підставі супроводжувальних документів, ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» отримало від компанії Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD товар частини та пристрої для моторних транспортних засобів на загальну суму 65 162,98 доларів США.

У звязку з цим, 25.01.2019р. ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» подало до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі митну декларацію № UA508030/2019/000419, в якій митну вартість товару визначено за першим методом ціною договору.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано: контракт №20/06/2017 від 20.06.2017р., з додатками №№ 1-3 та специфікацією №4 від 22.11.2018р.; інвойс НР18116 від 22.11.2018р. на загальну суму 65162,98 доларів США; коносамент 177XBJBJN80354A від 30.11.2018р.; автотранспортну накладну 1646/1 від 16.01.2019р.; сертифікат про походження товару форми А від 06.12.2018р.; пакувальний лист від 22.11.2018р.; платіжні документи, що підтверджують вартість товару від 18.12.2018р. №36, від 20.12.2018р. №37, від 16.01.2019р. №38; лист-розяснення; довідку про вартість перевезення від 03.01.2019р.

За результатами перевірки документів, поданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів Митницею зроблено висновок, що вони містять розбіжності, числові значення складових митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні, не підтверджені документально, та заявлено неповні відомості про митну вартість товарів.

Відповідно до вимог п.3 ст.53 МК України декларанту було запропоновано, для підтвердження заявленої митної вартості товару, потягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення.

ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ», на вимогу митного органу, додатково було надано наступні документи: акт приймання-передачі технічної документації від 30.09.2018р. №2, видаткову накладну від 05.02.2019р. №67, калькуляції від 01.02.2019р. №№37-40, лист від 06.02.2019р. № 06/02-2019, технічну документацію.

Після подання декларантом та його уповноваженою особою пояснень і додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі дійшла висновку, що надані документи містять розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У звязку з цим, Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, згідно якого митна вартість оцінюваного товару була визначена за другорядним методом - за резервним методом.

Зокрема, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2 відповідач зазначив, що позивачем заявлено не повні відомості про митну вартість та окремі складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. При цьому, подані документи містять розбіжності, а саме:

- в контракті №20/06/2017 від 20.06.2017р. у п. 10.5 вказано, що усі витрати по фрахту несе підрядник, проте у специфікації №4 від 22.11.2018р. містяться примітки, що товар поставляється згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo;

- додатково надана на запит Митниці ДФС митна декларація країни відправлення №16510321 не має перекладу, що унеможливлює порівняння зазначених у ній даних з митною декларацією поданою для митного оформлення;

- в інвойсі від 22.11.2018р. №НР18116 відсутні банківські реквізити;

- у наданих документах не міститься інформації про страхування товару.

Також у рішенні йдеться про те, що позивач на вимогу не надав наступні документи: страхові документи, а також документи, які містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, 25.01.2019р. відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508030/2019/00013.

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2 та картки відмови від 25.01.2019р. №UA508030/2019/00013 ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що позивачем був наданий достатній вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість товарів, наявність розбіжностей у яких митним органом не доведено. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А відтак, за висновками суду першої інстанції, у Митниці не було підстав для сумніву правильності митної оцінки товару; відповідач необґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями ст.50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюсельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обовязковою, оскільки саме з цією обставиною закон повязує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, як слідує зі змісту приписів ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Аналогічні положення містяться і в п.3.16 та п.6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими, в свою чергу, запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку, що надані ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, серед іншого, зазначено те, що в контракті №20/06/2017 від 20.06.2017р. у п. 10.5 вказано, що усі витрати по фрахту несе підрядник, проте у специфікації №4 від 22.11.2018р. містяться примітки, що товар поставляється згідно ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB Ningbo.

Так, відповідно до умов контракту №20/06/2017 від 20.07.2017р., укладеного між ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» (Замовник) та компанією Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD (Підрядник), підрядник зобовязується виготовити із власного матеріалу по технічній документації замовника продукцію в асортименті і кількості, указаних в контракті або у специфікаціях до контракту; замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу та виготовлений товар. Результатом виконаних робіт є готова продукція запасні частини до автомобілів та сільськогосподарської техніки.

Пунктом 10 зазначеного Контракту передбачено умови поставки продукції, зокрема , відповідно до п. 10.3 Підрядник зобов'язаний забезпечити фрахтування тоннажу, укласти договір перевозки продукції морським транспортом від порту відвантаження до порту призначення та нести всі витрати у відповідності з умовами поставки та Міжнародними правилами "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Також, згідно п.п. 10.5-10.6 всі витрати по фрахту несе Підрядник, всі витрати по відвантаженню продукції в порту несе Замовник.

Таким чином, умовами Контракту встановлено, що всі витрати по фрахту несе Підрядник компанія Hangzhou Haipai Transmission Technology CO LTD.

Проте, в специфікації №4 від 22.11.2018р. містяться примітки стосовно того, що вартість товару встановлено на умовах поставки FOB NINGBO.

Зазначене, за висновками митного органу, свідчить про наявність розбіжностей в поданих до митного оформлення документах.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками митного органу.

Інкотермс 2010 (Incoterms 2010) це міжнародні правила, визнані урядовими органами, юридичними компаніями і комерсантами по всьому світу як тлумачення найбільш застосовних в міжнародній торгівлі термінів.

Згідно термінів Інкотермс-2010 за умовами поставки FOB (Free On Board) продавець зобов'язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; продавець зобов'язаний нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Таким чином, за умовами FOB зазначається порт відвантаження. При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, витрати на доставку товару з порту відвантаження за умовами Контракту покладаються на покупця і повинні включатись до митної вартості.

В матеріалах справи міститься договір транспортного експедирування від 23.05.2018р. № 23-05-18, укладений між ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» та ТОВ «ТГЛ Україна», як експедитором, умови якого передбачають вчинення експедитором в інтересах позивача дій, повязаних з транспортуванням товару, оплатою вартості перевезення та компенсацією клієнтом понесених експедитором витрат на перевезення товару.

Згідно довідки ТОВ «ТГЛ Україна» від 03.01.2019р. №TG003662 вартість перевезення та транспортно - експедиторських послуг по транспортуванню вантажу за коносаментом 177XBJBJN80354A, 177XBJBJN80354B за маршрутом Нінгбо (Китай) Чорноморськ (Україна) складає 37 932,92 грн.

При цьому, колегією суддів встановлено, що зазначена в митній декларації №UA508030/2019/000419 митна вартість імпортованого позивачем товару 1 843 657,63 грн., серед іншого, включає в себе вартість транспортних та експедиторських послуг 37 932,92 грн.

Апелянт посилається на те, що надана ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» довідка про вартість перевезення, не має бути прийнята до уваги, оскільки відповідну довідку чинним законодавством України не визнано документом, який може підтвердити вартість господарської операції.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час прийняття спірних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у Митного органу не виникало будь-яких зауважень до вказаної довідки, зокрема, цього не відображено в п.33 рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2.

Наведення відповідачем під час судового розгляду нових розбіжностей, які не зазначались останнім при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суперечить принципу верховенства права в частині забезпечення правової передбачуваності та правової визначеності, та не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій позивачем митній вартості товару, оскільки на стадії декларування товару вони не були заявлені.

Положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, чітко встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому орган доходів і зборів зобовязаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Повідомлення відповідачем на стадії судового оскарження інших підстав неприйняття заявленої декларантом митної вартості, ніж ті, що були зазначені в його рішеннях про коригування митної вартості, не може бути причиною виникнення сумніву у задекларованій ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» митній вартості товару, оскільки на стадії декларування товару вони не були заявлені.

Із положення, закріпленого у ч.1 ст.2 КАС України, випливає, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. При цьому, адміністративний суд не призначений для виконання функцій субєктів владних повноважень у випадках, коли ці субєкти з якихось причин не виконали покладені на них функції.

Згідно пункту 27 висновків Постанови Пленуму ВАСУ №2 від 13.03.2017р. дослідження судом обставин, які не були досліджені органом доходів та зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість органів доходів та зборів, а тому суперечить частині 1 статті 2 КАС України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад. Суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, але які не були предметом дослідження органу доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

Аналогічна правова висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. по справі К/9901/6239/18 (815/469/15).

Конституційний Суд України в мотивувальні частині Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його обсяг та зміст ними буде реалізовано.

На підставі викладеного, колегія суддів також не вбачає підстав надання правової оцінки «розбіжностям», які не зазначено Митницею у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Зазначивши в рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, що позивачем заявлено не повні відомості про складові митної вартості, зокрема, щодо фактурної вартості та транспортних витрат, митним органом не конкретизовано в чому саме це виразилось.

Щодо посилань апелянта на те, що додатково надана ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» на запит Митниці ДФС митна декларація країни відправлення №16510321 не має перекладу, що унеможливлює порівняння зазначених у ній даних з митною декларацією поданою для митного оформлення, то колегія суддів не вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

З вказаної норми слідує, що у ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» виникає обовязок подання здійсненого за власний рахунок перекладу митної декларації країни відправлення №16510321 лише у випадку надходження обґрунтованої вимоги органу доходів і зборів щодо надання відповідного документу з перекладом українською мовою, оформленого відповідно до вимог наказу Мінфіну від 30.05.2012р. №631.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, при надісланні 25.01.2019р. ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» повідомлення про надання додаткових документів, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі зазначила про необхідність, серед іншого, надання митної декларації країни експорту. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачем ставилася вимога до товариства щодо надання перекладу українською мовою відповідної декларації. А відтак, посилання Митницею в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2 на вказану обставу, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Колегія суддів критично ставиться до посилань Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі в спірному рішенні про коригування митної вартості товарів на відсутність у поданому до митного оформлення комерційному рахунку - в інвойсі від 22.11.2018р. №НР18116 банківських реквізитів сторін контракту, оскільки наявність або відсутність банківських реквізитів у документах жодним чином не впливає на митну вартість імпортованого товару та не спричиняє її зміну.

Більше того, відповідні відомості являється за можливе встановити з платіжних документів (платіжних доручень в іноземній валюті) від 18.12.2018р. №36, від 20.12.2018р. №37, від 16.01.2019р. №38, які разом із митною декларацією № UA508030/2019/000419 надавалися ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару за першим методом її визначення.

Колегія суддів, також, не приймає до уваги посилання апелянта, що у наданих позивачем документах не міститься інформації про страхування товару, оскільки ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем, як субєктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обовязок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» понесло витрати на страхування.

При цьому, пунктом 8 частини 2 статті 53 МК України передбачено необхідність подання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, лише у випадку, якщо страхування товару здійснювалося.

Варто зазначити, що умови поставки FOB (Free On Board) за Інкотермс-2010 не передбачають обовязковості страхування товару, тоді як у наданій позивачем до митниці довідки ТОВ «ТГЛ Україна» від 03.01.2019р. №TG003662 зазначено, що страхування вантажу не здійснювалось.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення митного органу та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об'єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» про визнання протиправним та скасування рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про коригування митної вартості товарів від 25.01.2019р. №UA508000/2019/000006/2, визнання протиправною та скасування картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.01.2019р. №UA508030/2019/00013 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Що ж до посилань апелянта на не підтвердження ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» належними доказами понесення товариством витрат на правничу допомогу, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки позивачем надано до суду: договір №2 про надання правової допомоги адвокатами від 01.04.2019р., детальний розрахунок вартості професійних адвокатських послуг за договором №2 від 01.04.2019р., акт наданих послуг №53 від 20.05.2019р., рахунок на оплату №53 від 20.05.2019р., виписку по рахунку ПАТ «Банк Восток» від 06.06.2019р.

Більше того, при зверненні до суду першої інстанції ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ» просило стягнути з відповідача на його користь 20000 грн. витрат на правничу допомогу. Суд першої інстанції, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, дійшов висновку про часткове задоволення відповідного клопотання та стягнення на користь позивача 10 000 грн. в якості витрат на правничу допомогу, як таких, що є співмірними із заявленим позовом.

З аналізу положень ст.134 КАС України слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З вказаних норм слідує, що обовязок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу у даній справі лежить на Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, яка не надала жодного обґрунтування того, що витрати позивача на правничу допомогу є не співмірними.

Більше того, у випадку доведеності відповідачем не співмірності витрат позивача на правничу допомогу суд, за наявності відповідного клопотання іншої сторони, може тільки зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь ТОВ «Торговий Дім «АВТОДЕТАЛІ», а не відмовляти у їх стягненні.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що при розподілі судових витрат суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог ст.134 КАС України.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст судового рішення виготовлений 04 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова