Справа № 191/498/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 191/498/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідачів Осипенка Д.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 р. (суддя Віхрова В.С., повне судове рішення складено 07.06.2019 р.) в справі № 191/498/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом, який уточнював та доповнював, до управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області (далі - управління ДПтС), Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» (далі - ДУ «ІВЦ (№133)») про зобов`язання управління ДПтС внести запис до трудової книжки про його навчання в Київському інституті внутрішніх справ України при Національній академії МВС України з 1997 року по 2001 рік відповідно до вимог п. 2.19 Інструкції №58; зобов`язання управління ДПтС внести запис до трудової книжки про день звільнення з 14 грудня 2011 року на фактичний день видачі трудової книжки, тобто 19 грудня 2011 року, видати копію наказу про звільнення на руки позивачу; зобов`язання управління ДПтС видати дублікат трудової книжки без внесених до неї записів, визнаних недійсними, а також виправлень і скорочень; зобов`язання управління ДПтС занести до трудової книжки позивача відомості про нагородження та заохочення; зобов`язання управління ДПтС заповнити трудову книжку позивача російською мовою; зобов`язання управління ДПтС усунути всі недоліки та виправлення, допущені при заповненні трудової книжки в графі 2 та 4; зобов`язання управління ДПтС занести до трудової книжки відомості про зміну назви управління відповідно до п. 2.15 Інструкції № 58; зобов`язання управління ДПтС видати належним чином оформлену трудову книжку з підписом відповідальної особи за видачу трудових книжок та засвідчити підпис відповідною печаткою; зобов`язання управління ДПтС притягнути начальника відділу по роботі з персоналом до дисциплінарної відповідальності; зобов`язання управління ДПтС видати журнал обліку видачі трудових книжок для відповідного запису; зобов`язання про новий день звільнення видати наказ і внести запис до трудової книжки працівника, раніше внесений запис про день звільнення визнати недійсним; визнання протиправним та скасування наказу № 85 о/с від 09 серпня 2011 року управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області в частині його відсторонення від посади заступника начальника установи з нагляду та безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133 з 05 серпня 2011 року; зобов`язання ДУ «ІВЦ (№ 133)» видати позивачеві грошовий атестат, виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік в розмірі 4183,20 грн., заробітну плату з 14 липня 2011 року до 19 грудня 2011 року в розмірі 18325 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 грудня 2011 року по день фактичного розрахунку, виходячи із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3665,25 грн. при середньоденній заробітній платі 162,90 грн., середній заробіток за весь час затримки компенсації за невикористану відпустку за 2011 рік по день фактичного розрахунку із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3579,30 грн. при середньоденній заробітній платі 119,52 грн.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.06.2017 р. залучено до участі в справі Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - міжрегіональне управління) в якості правонаступника управління ДПтС в Дніпропетровській області (а.с. 36 т.2).

Ухвалою суду першої інстанції від 29.06.2017 р. здійснена заміна Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції належним відповідачем - управлінням ДПтС у Дніпропетровській області (а.с. 46 т.2).

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 27.09.2017 р. залучено до участі в справі Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в якості правонаступника управління ДПтС в Дніпропетровській області (а.с. 60 т.2).

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2018 р. позов задоволено частково, зобов`язано міжрегіональне управління внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про день звільнення з 14 грудня 2011 року на фактичний день видачі трудової книжки, тобто 19 грудня 2011 року; запис до трудової книжки ОСОБА_1 про день звільнення 14 грудня 2011 року визнано недійсним; зобов`язано міжрегіональне управління видати ОСОБА_1 на руки копію наказу про звільнення, враховуючи вищевказані зміни; зобов`язано міжрегіональне управління занести до трудової книжки ОСОБА_1 відомості про зміну назви управління у відповідності до п. 2.15 Інструкції № 58; зобов`язано міжрегіональне управління видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку з підписом відповідальної особи за видачу трудових книжок та засвідчити підпис відповідною печаткою; зобов`язано міжрегіональне управління про новий день звільнення ОСОБА_1 видати наказ і внести запис до трудової книжки працівника, раніше внесений запис про день звільнення визнано недійсним; визнано протиправним та скасовано наказ № 85о/с від 09 серпня 2011 року управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області в частині відсторонення ОСОБА_1 від посади заступника начальника установи з нагляду та безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133 з 05 серпня 2011 року; стягнуто з Ігренського виправного центру №133 на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік в розмірі 4183,20 грн., заробітну плату з 14 липня 2011 року до 19 грудня 2011 року в розмірі 18325 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 грудня 2011 року до 06 лютого 2018 року в розмірі 269680,95 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2018 р. скасоване рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2108 р. в справі № 191/498/17 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» про зобов`язання вчинити певні дії, справа № 191/498/17 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)» про зобов`язання вчинити певні дії направлена на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Заявою від 17.09.2018 р. (а.с. 87-122 т.4) позивачем змінено позовні вимоги на позовні вимоги про:

1) визнання протиправними дій міжрегіонального управління з несвоєчасної видачі трудової книжки 19.12.2011 року датою, яка передує даті звільнення зі служби 14.12.2011 року, відповідно до наказу №138 від 19.12.2011 року, що по суті встановлює затримку видачі трудової книжки з вини власника підприємства - видати трудову книжку працівникові в день звільнення та здійснити з ним відповідні розрахунки, зобов`язання міжрегіональне управління внести запис до трудової книжки позивача про день звільнення з 14 грудня 2011 року на фактичний день видачі трудової книжки 19 грудня 2011 року, оскільки це є останній день роботи; визнання протиправним запису до трудової книжки позивача про день звільнення 14 грудня 2011 року та скасування його; зобов`язання про новий день звільнення видати наказ і внести запис до трудової книжки, а раніше внесений запис про день звільнення визнати недійсним у порядку, встановленому п.2.10 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок працівників; зобов`язання видати копію наказу про звільнення (враховуючи вищевказані зміни) на руки позивачеві;

2) визнання протиправними дій міжрегіонального управління про відмову у зарахуванні до трудового стажу позивача період роботи з 14.07.2011 року по 19.12.2011 року, зобов`язання міжрегіональне управління зарахувати до трудового стажу позивача період його роботи з 14.07.2011 року по 19.12.2011 року, здійснити перерахунок пільгового трудового стажу з дня звільнення 19.12.2011 року, визначити вислугу років на день звільнення та внести у трудову книжку відповідний запис, видати копію наказу про звільнення (враховуючи вищевказані зміни) на руки позивачеві;

3) визнання протиправними дій міжрегіонального управління про невідповідність заповнення трудової книжки позивача вимогам Інструкції № 58 та відмову усунути всі неправильні або неточні записи всупереч вимогам п.2.6 вищевказаної Інструкції до врегулювання спору судом, внаслідок чого були порушені права і законні інтереси позивача при прийнятті на роботу, зобов`язання міжрегіональне управління внести до трудової книжки позивача відомості про нагородження та заохочення згідно вимог п.п.2.2, 2.4, 4.1 Інструкції № 58; заповнити трудову книжки російською мовою, як того вимагає чинне законодавство (п. 2.4 та п. 4.1 Інструкції № 58), усунути всі недоліки та виправлення, допущені при заповненні трудової книжки в графі 2 та 4;

4) визнання протиправними дій міжрегіонального управління про не внесення до трудової книжки позивача зміни назви Управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області на Державну пенітенціарну службу у Дніпропетровській області, яке відбулося 01 листопада 2011 року, зобов`язання відповідача занести в трудову книжку позивача відомості про зміну назви Управління Державного департаменту з питань виконання покарань у Дніпропетровській області на Управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області відповідно до приписів п.п.2.14, 2.15 Інструкції № 58;

5) визнання протиправними дій міжрегіонального управління про не підписання трудової книжки позивача відповідальною особою за видачу трудових книжок, оскільки підпис особи, яким засвідчено видачу трудової книжки, не є підписом заступника начальника управління начальника ВРОС Ребченко О.Г. і відповідач не може пояснити, хто саме підписав трудову книжку позивача, а печатка, яка засвідчує даний підпис, не чітка та не відноситься до Державної пенітенціарної служби; зобов`язання міжрегіональне управління підписати трудову книжку позивача відповідальною особою за видачу трудових книжок та засвідчити підпис відповідною печаткою;

6) визнання протиправними дій міжрегіонального управління про складання наказу № 85 від 09.08.2011 року в частині відсторонення позивача від посади під час розгляду адміністративної справи № 804/14616/14 від 19.12.2014 року та скасування цього наказу в частині відсторонення позивача від посади заступника начальника установи з нагляду та безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру № 133 з 05.08.2011 року;

7) визнання протиправними дій ДУ «ІВЦ (№133)» про відмову в нарахуванні і виплаті позивачеві заробітної плати у період з 14.07.2011 року по 19.12.2011 року та виплати компенсації за невикористану відпустку за 2011 рік, зобов`язання ДУ «ІВЦ (№133)» виплатити компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік - 4183,20 грн.; виплатити позивачеві заробітну плату з 14.07.2011р. по 19.12.2011р. - 18325 грн.;

8) стягнення з ДУ «ІВЦ (№133)» на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати з 19.12.2011р. по день фактичного розрахунку, як це зазначено в ст. ст. 116, 117 КЗпП України, із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3665,25 грн. за місяць, при середньоденній заробітній платі 162,90 грн.;

9) стягнення з ДУ «ІВЦ (№133)» на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки компенсації за невикористану відпустку за 2011 рік по день фактичного розрахунку, як це зазначено в ст. ст. 116, 117 КЗпП України, із розрахунку середньомісячної заробітної плати 3579,30 грн. на місяць, при середньоденній заробітній платі 119,52 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 р. залучено до участі в справі в якості відповідача управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області (далі - управління ДПтС).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2018 р., залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 р., відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №85 від 09.08.2011 р., позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування наказу №85 від 09.08.2011 р. у адміністративній справі №191/498/17 залишено без розгляду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 р. частково задоволено позов, визнано протиправною бездіяльність управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області щодо не внесення до трудової книжки ОСОБА_1 відомостей про нагородження та заохочення та не заповнення трудової книжки ОСОБА_1 російською мовою; зобов`язано управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області внести до трудової книжки ОСОБА_1 відомості про нагородження та заохочення відповідно до вимог пп. 2.2 Інструкції №58 та п. 8.5 Інструкції №93; заповнити трудову книжку ОСОБА_1 російською мовою відповідно до вимог п. 4.1 Інструкції №58; визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку за 2011 рік; зобов`язано Державну установу «Ігренський виправний центр (№133)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за 2011 рік.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного суду від 12.12.2018 р. повернуто заявнику.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 р. провадження в адміністративній справі №191/498/17 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій щодо несвоєчасної видачі трудової книжки, зобов`язання внести запис про його звільнення 19.12.2011 р., визнання протиправним та скасування запису про день його звільнення 14.12.2011 р., зобов`язання видати новий наказ про його звільнення, про що внести запис до трудової книжки та видати позивачеві копію наказу про звільнення закрито.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 р. ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 р. в адміністративній справі № 191/498/17 скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій щодо несвоєчасної видачі трудової книжки, зобов`язання внести запис про його звільнення 19.12.2011 р., визнання протиправним та скасування запису про день його звільнення 14.12.2011 р., зобов`язання видати новий наказ про його звільнення, про що внести запис до трудової книжки та видати позивачеві копію наказу про звільнення, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення від 29.05.2019 р. з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення відповідно до його позовних вимог. Апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції, що в наказі про звільнення № 138 від 19.12.2011 р. зазначено дату звільнення 14.12.2011 р., яка передує даті прийняття наказу, а законодавством не встановлено обов`язку роботодавця звільнити працівника саме в день прийняття наказу, а визначено лише обов`язок видати трудову книжку у день звільнення, не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, оскільки запис в трудовій книжці повинен бути зроблений у день звільнення 14.12.2011 р., а не 19.12.2011 р.

Вважає, що позовні вимоги заявлені до належного відповідача - Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, яке є правонаступником ДПтС.

У відзивах на апеляційну скаргу Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та управління ДПтС у Дніпропетровській області просять залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідачів міжрегіонального управління та управління ДПтС в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник відповідача ДУ «ІВЦ (№133)» до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились до судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 29.08.1997 р. по 14.12.2011 р., зокрема з 13.05.2011 р. по 14.12.2011 р. - в Державній установі «Ігренський виправний центр (№133)» на посаді заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи (наказ управління ДДУП ВП в Дніпропетровській області від 13.05.2011 р. №44о/с), що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

14.07.2011 р. ОСОБА_1 затримано правоохоронними органами, 15.07.2011 р. стосовно нього порушено кримінальну справу за скоєння злочину, передбаченого статтею 368 КК України (отримання хабара), який виконував обов`язки начальника Ігренського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області (№133), а 18.07.2011 р. на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позивачеві обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, позивача поміщено у Дніпропетровський слідчий ізолятор.

Відповідно до розпорядження управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області від 15.07.2011 р. №15/16-1755 «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» майора внутрішньої служби ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків начальника Ігренського виправного центру - директора підприємства управління ДДУП ВП в Дніпропетровській області (№133) з 15.07.2011 р.

Згідно з наказом управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області №85 о/с від 09.08.2011 р. та на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області про відсторонення від посади від 25.07.2011 р. майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 05.08.2011 р. відсторонено від посади заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру № 133.

Висновком службового розслідування за фактом скоєння вчинку, що дискредитує працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , в.о. начальника Ігренського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області (№133), затвердженого 12.12.2011 р., вирішено ОСОБА_1 , майора внутрішньої служби, заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області (№133), який виконував обов`язки начальника установи, звільнити з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Згідно з наказом управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області «Про особовому складу» № 138 о/с від 19.12.2011 р. майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133, звільнено в запас Збройних Сил України за п. 66 Положення (скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) з 14 грудня 2011 року.

Трудова книжка позивача заповнена відповідальною особою кадрової служби управління ДДУВП в Дніпропетровській області 19.12.2011 р. в день видання наказу про звільнення позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактично протиправна поведінка з боку особи, яку позивач визначив відповідачем у спірних вимогах, (міжрегіональне управління) відсутня, а доводи позивача є непідтвердженими, причини затримки видачі трудової книжки обумовлені, серед іншого, загальновідомими обставинами, що обумовили поведінку роботодавця діяти лише у такий спосіб, внесені відомості у трудову книжку відповідають відомостям розпорядчих документів, прийнятих з мотивів звільнення ОСОБА_1 і такий порядок звільнення нормам закону не суперечить, а отже вносити зміни до відомостей про звільнення у трудовій книжці та/або винесення нового наказу про звільнення не має законних підстав.

Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України з 29.08.1997 р. по 14.12.2011 р., з 13.05.2011 р. по 14.12.2011 р. обіймав посаду заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Державної установи «Ігренський виправний центр (№133)», що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

У зв`язку з порушенням 15.07.2011 р. стосовно ОСОБА_1 кримінальної справи за скоєння злочину, передбаченого статтею 368 Кримінального кодексу України, розпорядженням управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області від 15.07.2011 р. №15/16-1755 «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» майора внутрішньої служби ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків начальника Ігренського виправного центру - директора підприємства управління ДДУП ВП в Дніпропетровській області (№133) з 15.07.2011 р.

Наказом управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області №85 о/с від 09.08.2011 р. на підставі постанови прокуратури Дніпропетровської області про відсторонення від посади від 25.07.2011 р. майора внутрішньої служби ОСОБА_1 з 05.08.2011 р. відсторонено від посади заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру № 133.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2011 р. ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід на підписку про невиїзд змінено 04.07.2013 р.

Висновком службового розслідування за фактом скоєння вчинку, що дискредитує працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , в.о. начальника Ігренського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області (№133), затвердженого 12.12.2011 р., вирішено ОСОБА_1 , майора внутрішньої служби, заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру УДДУВП у Дніпропетровській області (№133), який виконував обов`язки начальника установи, звільнити з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Наказом управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області «Про особовому складу» № 138 о/с від 19.12.2011 р. майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника установи з нагляду і безпеки та оперативної роботи Ігренського виправного центру №133, звільнено в запас Збройних Сил України за п. 66 Положення (скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) з 14.12.2011 р.

Трудова книжка з відповідним записом про звільнення отримана позивачем в січні 2015 р.

Спірним є питання правомірності дій міжрегіонального управління щодо несвоєчасної видачі трудової книжки, наявності правових підстав для внесення саме міжрегіональним управлінням запису про звільнення позивача 19.12.2011 р., правомірності запису про день звільнення ОСОБА_1 14.12.2011 р., наявності правових підстав для видання нового наказу про звільнення позивача, внесення запису до трудової книжки та видання позивачеві копії наказу про звільнення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) трудова книжка працівника є основним документом, який засвідчує досвід роботи на тій чи іншій посаді та підтверджує загальний стаж роботи для пенсійного забезпечення, та документально підтверджує досвід та кваліфікацію працівника.

Частиною 1 статті 47 КЗпП встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 р. «Про трудові книжки» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2001 р. №514, трудові книжки зберігаються на підприємствах як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Порядок заповнення трудових книжок, вкладишів до них, видачі трудової книжки у разі звільнення, чи дубліката трудової книжки, умови зберігання та обліку трудових книжок встановлені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року (далі - Інструкція № 58), відповідно до п. 1.1 якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктами 4.1, 4.2 Інструкції № 58 визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Як вказано вище, одним із спірних питань є питання правомірності звільнення позивача наказом № 138о/с від 19.12.2011 р. з іншої дати - 14.12.2011 р.

Судом встановлено, що наказ управління ДДУП ВП у Дніпропетровській області «Про особовому складу» № 138о/с від 19.12.2011 р., яким позивача звільнено в запас Збройних Сил України за п. 66 Положення (скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) з 14.12.2011 р., є чинним.

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 р. в справі № 804/14805/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 р., залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, Ігренського виправного центру №133, зокрема, про скасування наказу про звільнення № 138о/с від 19.12.2011 р. начальника управління Державної пенітенціарної служби в Дніпропетровській області, визнати його незаконним.

В межах цієї справи позивачем не заявлено позовних вимог про визнання протиправним та/або скасування наказу № 138о/с від 19.12.2011 р., яким позивача звільнено зі служби саме з 14.12.2011 р.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, у зв`язку з не заявленням ОСОБА_1 в межах розгляду цієї справи позовних вимог про протиправність наказу № 138о/с від 19.12.2011 р., чинністю цього наказу, зокрема, в частині дати звільнення, відсутності підстав для виходу за межі позовних вимог, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання внести запис про звільнення ОСОБА_1 19.12.2011 р., визнання протиправним та скасування запису про день звільнення 14.12.2011 р., зобов`язання видати наказ про звільнення, про що внести запис до трудової книжки та видати копію наказ про звільнення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо несвоєчасної видачі трудової книжки суд зазначає наступне.

Судовими рішеннями у справі № 804/17616/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, третя особа - Ігренський виправний центр №133 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії, які набрали законної сили, встановлено, що роботодавцем, враховуючи перебування позивача під вартою у слідчому ізоляторі, вчинялися дії щодо належного вручення ОСОБА_1 трудової книжки у спосіб, що передбачений Інструкцією № 58.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, в межах розгляду цієї справи не підлягають доказуванню обставини щодо вчинення відповідачами дій, направлених на вручення позивачу трудової книжки.

Посилання апелянта на те, що трудова книжка повинна бути вручена йому 14.12.2011 р. (день звільнення) судом не приймаються з огляду на те, раніше видання наказу про звільнення (19.12.2011 р.) трудова книжка не могла бути вручена позивачу.

Проте, у зв`язку з обранням позивачу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінальної справи, відмовою позивача від отримання листа роботодавця від 19.12.2011 р. з інформацією про звільнення зі служби з 14.12.2011 р. та про те, що йому необхідно прибути до Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки, що доводиться актом від 21.12.2011 р., складеним співробітниками Дніпропетровського слідчого ізолятору про відмову отримання листа УДДУПВП в Дніпропетровській області, відсутні підстави для висновку про протиправність дій міжрегіонального управління щодо несвоєчасної видачі трудової книжки.

Суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що позивачем звернуто позовні вимоги до неналежного відповідача - Південно-Східного міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 р. №348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» з 30.09.2016 року до ЄДРПОУ включено відомості про нову юридичну особу з назвою - Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за кодом .

Міжрегіональне управління в цій постанові визначено правонаступником трьох управлінь ДПтС України: у Дніпропетровській, в Донецькій та в Запорізькій областях.

Як на час прийняття рішення судом першої інстанції, так й на час апеляційного перегляду справи, управління ДПтС України у Дніпропетровській області не припинено як юридична особа, знаходить в стадії припинення (ліквідації), відповідно, позовні вимоги повинні бути звернуті саме до цієї особи, а не до правонаступника.

Відповідно до частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд у спростування доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, вказує, що правонаступник (міжрегіональне управління) мав відповідати за позовними вимогами виключно у разі припинення управління ДПтС у Дніпропетровській області, яке не вважається припиненим з огляду на приведені вище приписи цивільного законодавства.

Факт залучення судом першої інстанції в якості відповідача управління ДПтС у Дніпропетровській області не спростовує висновку суду першої інстанції про звернення позовних вимог саме до неналежного відповідача.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа стосується питання прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а позивач не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 р. в справі № 191/498/17 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 р. в справі № 191/498/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Ігренський виправний центр (№ 133)», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07.10.2019 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08.10.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш