Справа № 1.380.2019.001589
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

04 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8149/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3
перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001589 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління ДФС у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,

встановив:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 453 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 13 вересня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору.

Доводи заявника (апелянта) полягають у тому, що у Пенсійного фонду недостатньо коштів для сплати судового збору. Також вказує заявник, що основною ціллю на яку використовуються кошти Пенсійного фонду є виплата пенсій, а сплата судового збору може створити перешкоди у виконанні цього завдання.

Вирішуючи подане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правове положення передбачено ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 77, 133 КАС України покладається на заінтересовану сторону.

Однак, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано суду належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, що свідчили б про неможливість або утруднення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім цього, варто зазначити, що фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Скаржник є державним органом, тобто суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію, утримується за рахунок Державного бюджету України та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Крім цього, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено перелік суб`єктів, які звільнені від сплати судового збору, серед яких пенсійні органи відсутні.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Також, варто зазначити, що заявник, який має намір подати апеляційну скаргу, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Однак, заявником (апелянтом) не надано суду доказів того, які саме дії вчинялися ним з метою виконання свого процесуального обов'язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, розглянуте клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору є необгрунтованим, тому у його задоволенні слід відмовити.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на те, що у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліку апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України,

ухвалив:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001589 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3