Справа № 509/528/19
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/528/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольського районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Дорошко А.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Управління Патрульної Поліції в Одеській області

про визнання дій протиправними, скасування постанови та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Патрульної Поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, скасування постанови та стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначив, що 01.02.2019 року о 18.00 годині він, зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, на своєму автомобілі «Тойота камрі» д.н.з НОМЕР_1 , рухався по вул.Новосельської м.Одеса. На перехресті вул.Тираспольська його зупинив робітник поліції, та сказав, що у нього не ввімкнені фари ближнього світла. Після цього в поліцейському автомобілі склав постанову (серія НК № 583839 ) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, де вписав суму штрафу 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Складена постанова (серія НК № 583839) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є протиправна, оскільки:

- йому не була представлена відеозапис адміністративного правопорушення;

- при розгляді справи, робітник поліції не роз`яснив йому його права, не сказав, що він може звернутися за правовою допомогою, та відкласти розгляд справи;

- постанова написана нерозбірливим почерком, особливо при описі скоєного адміністративного правопорушення, та прізвища інспектора, який склав постанову;

- в ч.2 ст.122 КУпАП, яку нібито він порушив, та на яку посилається інспектор в постанові (серія НК № 583839) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не має покарання за те, що в темну пору не були ввімкнені фари ближнього світла;

- інспектор УШІ в Одеській області, при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення;

- згідно ст.283 КУпАП Постанова повинна містити: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Немає складу адмінправопорушення без зазначення технічного засобу, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху у постанові про порушення ПДР за ч.2 ст. 122 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі ст.247 КУпАП (ВС/КАС у справі №337/3389/16-а від 30 травня 2018р.).

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова від 01.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення що до нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Незаконними діями інспектора УПП в Одеській області йому завдано моральну шкоду, а саме йому заподіяно душевні страждання, приниженні честі та гідності які він випробував в зв`язку з протиправними діями інспектора УПП в Одеській області відносно нього, яку я оцінюю в 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

На підставі викладеного він просить суд

- визнати дії інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області, який склав постанову (серія НК № 583839) від 01.02.2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними;

- скасувати постанову (серія НК № 583839 ) від 01.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП що до нього - ОСОБА_1 , а справу - закрити за відсутністю складу правопорушення;

- відшкодувати йому за рахунок УПП в Одеській області, завдану моральну шкоду у сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представником відповідача було надано до суду письмовий відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача позов не визнав та просив суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з відзивом на позов, дослідивши надані суду письмові та відео докази, суд вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає у повному обсязі, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими та відео доказами 01.02.2019 р. у м.Одесі по вул.Новосельського інспектором патрульної поліції 1-ої роти 2-го батальйону УПП в Одеській області ДПП Божинською Юлією Ігорівною було винесено постанову серії НК № 583839, якою до гр. ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Так, згідно постанови серії НК № 583839 від 01.02.2019 р., фото та відеозапису з місця вчинення правопорушення, 01.02.2019 р. приблизно о 18 год. 01 хв. у м. Одеса під час патрулювання поліцейськими було помічено та зафіксовано засобами відеозйомки (файл «відеозапис правопорушення») як громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry н/з НОМЕР_5 здійснював поворот праворуч з вул.Тираспольської на вул.Новосельського в темну пору доби без ввімкнених фар, чим порушив п.п.19.1 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З приводу його руху без ввімкненого світла фар позивач не заперечував як тоді, так і не заперечував при розгляді справи в суді.

Позивачу під час розгляду справи було роз`яснено його права та можливість користуватися ними. Більше того, перелік прав визначених ст. 268 КУпАП, 63 Конституції України та порядок і строки сплати штрафу надруковано на зворотній стороні постанови.

Позивачу нічого не заважало скористатися своїми правами, в тому числі й правом на ознайомлення з доказами вчиненого ним правопорушення (для реалізації якого він повинен був його озвучити поліцейським).

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 інспектором Божинською Ю.О . було винесено постанову.

Щодо доказів вчинення правопорушення, факт руху в темну пору доби без ввімкнених фар підтверджується фото та відеозаписом з камери поліцейських, а саме:

- файл «відеозапис правопорушення» час запису з 00:05 по 00:25 та з 00:54 по 00:59, а

також фото, на яких чітко видно, що транспортний засіб Toyota Camry н/з НОМЕР_5 в темну пору доби здійснює поворот праворуч та в цей час на авто не ввімкнені фари.

Суд вважає, що як обов`язкова умова, відсутній обов`язок у поліцейських вносити до постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відомостей про технічний засіб, яким велась відеозйомка.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.02.18 по справі №536/583/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч.5 ст.242 КАС України).

Так, ч.2 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в о0кремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки порожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У зв`язку з вищезазначеним, колегією суддів касаційного суду у постанові Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Враховуючи вищевикладене пояснення позивача щодо нібито невідповідності форми та змісту постанови вимогам законодавства являються хибними та суперечать вимогам законодавства.

Крім того, позивач зазначає, що в ч.2 ст.122 КУпАП, яку нібито він порушив, та на яку посилається інспектор в постанові (серія НК № 583839) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не має покарання за те, що в темну пору не були ввімкнені фари ближнього світла.

Зазначена позиція позивача є хибною, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх реобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час конання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, у ч.2 ст.122 КУпАП вказано, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана норма права є відсильною та для визначення переліку діянь, які кваліфікуються як її порушення відсилає до іншого нормативно-правового акту, а саме до Розділу 19 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху).

У Розділі 19 «Користування зовнішніми освітлювальними приладами», зокрема в п. 19.1 (а) зазначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені фари ближнього світла. Невиконання цих вимог і є порушенням ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що дії позивача правильно кваліфіковані за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до ст.32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст.258 КУпАП) уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст.258 КУпАП).

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.2, 4 ст. 258 КУпАП). в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не зазначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду країни від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 року по справі №760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч.5 ст.242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч.1, 2 ст.71 КАС України (у редакції до 15.12.2017), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст.77 КАС України (у чинній редакції).

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В той же час, стороною відповідача надано фото та відеозапис, які підтверджують викладені в постанові обставини.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для визнання дій протиправним, скасування постанови відсутні, а як наслідок, і відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, в зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 03.10.2019 року.

Суддя А.І.Бочаров