Справа № 560/2654/19
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2654/19
РІШЕННЯ
іменем України

04 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" від 15.06.2004 року №1763-ІV та п. "в" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, починаючи з 07.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням ЗСУ, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено п.11 ст.1 Закону №1763-ІV, чинного на момент його звільнення, то зазначена норма і надалі зберігає свою юридичну силу щодо призначення йому відповідної пенсії.

Ухвалою суду від 04.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

19.09.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що відповідно до п. 11 ч. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», в редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії, передбачено, що особам, які звільняються з військової служби на підставі нормативно-правових актів, прийнятих у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, надаються такі гарантії соціального захисту для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

У зв`язку з тим, що вислуга років позивача на станом день виключення зі списків особового складу військової частини становить 17 років 07 місяці 12 днів, підстав для призначення пенсії за вислугу років з 07.06.2019 року немає. Також вказує, що позивач досяг 45 років 18 липня 2015 року, а зміни до Закону № 2262-ХІІ були внесенні 29 квітня 2006 року.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участю представника головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити.

Також відповідачем 19.09.2019 подано клопотання про залучення в якості третьої особи Хмельницького обласного військового комісаріату. Клопотання мотивоване метою об`єктивного дослідження всіх обставин справи та надання комісаріатом пояснень щодо призначення пенсії позивачу. Однак таке клопотання також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.49 КАС України треті особи залучаються у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу Міністра оборони України №770 від 13.10.2004 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом 67, підпункт «в» (у зв`язку із скороченням штатів), із зазначенням - "Звільняється у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України".

Згідно з заявою від 07.06.2019, позивачем подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 ряд документів для подання їх до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії.

За наслідками розгляду документів щодо призначення пенсії за вислугою років Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повернуто документи ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомлено позивача листом №23709/03 від 16.07.2019 про відсутність підстав для призначенні пенсії. Підставою цього зазначено те, що статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначенні пенсії за вислугу років, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей». Згідно наданих документів ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звільнений з військової служби у запас за пунктом 6 підпунктом «в» (у зв`язку із скороченням штатів) з 25.11.2004. Вислуга років ОСОБА_1 на день виключення зі списків особового складу військової частині складає 17 років 07 місяці 12 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Законом України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" від 15 червня 2004 року №1763-IV (далі - Закон №1763-IV) встановлено правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільнятимуться у зв`язку зі скороченням чисельності ЗСУ в ході їх реформування, та членів їхніх сімей.

Згідно з пунктом 11 статті 1 Закону №1763-IV (у редакції на час звільнення позивача зі служби) для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 01.01.2004.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII.

Законом України від 04.04.2006 № 3591-IV "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" (набрав чинності з 29.04.2006, далі - Закон № 3591-IV) внесено зміни до Закону № 2262-XII. Так, статтю 12 викладено в іншій редакції, зокрема доповнено пунктом «в», відповідно до якого пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності у них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону № 1763-IV.

Пунктом 11 статті 1 Закону №1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011) передбачено, що для військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Аналогічні зміни були внесені Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI до пункту "в" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, на час звільнення позивача зі Збройних сил України пункт «в» ст. 12 Закону № 2262-XI та п. 11 ст. 1 Закону № 1763-IV передбачали право на пенсію за вислугу років особам офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 15 років.

Водночас, на час досягнення позивачем 45 річного віку та звернення щодо призначення пенсії, пункт «в» ст. 12 Закону № 2262-XI та п. 11 ст. 1 Закону № 1763-IV передбачали право на пенсію за вислугу років особам офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 років.

Вирішуючи питання про застосування зазначених норм закону у часі, суд зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Виходячи із положень пункту 11 статті 1 Закону № 1763-IV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням ЗСУ, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV, чинного на момент звільнення позивача, то зазначена норма зберігає юридичну силу як для позивача, так і для відповідача.

Станом на момент звернення за призначенням пенсії заявнику виповнилося 45 років, що в сукупності з відповідною вислугою років сформувало підстави для призначення пенсії.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 липня 2019 року по справі №686/651/17. Також аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 6 лютого 2012 року (справа № 21-322а11) та від 01.07.2014 року (справа № 21-244а14).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області слід зобов`язати призначити ОСОБА_1 таку пенсію, починаючи з 07.06.2019. Отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено 1536,80 грн. судового збору, тому такі підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оформлену листом №23709/03 від 16.07.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 07.06.2019 пенсію за вислугу років відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" від 15.06.2004 року №1763-ІV та п. "в" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, у редакціях законів, які діяли на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.О. Михайлов