Справа № 826/3319/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2019 року № 826/3319/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві

до ОСОБА_1

третя особа Голосіївський районний суд м. Києва

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Голосіївський районний суд м. Києва, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві грошові кошти в сумі 16 659 грн. 88 коп. ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідачем перевикористано основну щорічну відпуску, а Управлінням проведено розрахунок за фактично відпрацьований період, виникла заборгованість в розмірі 16 659,88 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3319/18 та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Разом з тим, до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в якому зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги, оскільки наказом в.о. голови суду Шкірай М.І. №92-ОС від 25.10.2017 року припинено трудові відносини ОСОБА_1 з Голосіївським районним судом м. Києва та відраховано зі штату суду, разом з тим, наказом №100-ОС від 01.11.2017 року проведено відрахування з ОСОБА_1 за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часу. У кількості 33 робочих дні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

25.10.2017 року в.о. голови Голосіївського районного суду м. Києва Шкураєм М.І. винесено наказ №92-ОС щодо припинення відносин та відрахування зі штату судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 . Вказаний наказ передано до Територіального управління Державної судової адміністрації України м. Києві для здійснення остаточного розрахунку.

06.11.2017 року до Управління надійшов наказ в.о. голови Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 01.11.2017 року №100-ОС щодо проведення відрахування грошових коштів з судді Голосіївського районного суду м. Києва Білика О .В. за перевикористані оплачені дні щорічної відпустки, які були надані за період: з 08.12.2016 року по 07.12.2017 року у кількості 3 робочих днів та з 08.12.2017 року по 07.12.2017 року у кількості 30 робочих днів.

Як зазначає позивач, у зв`язку з вищевикладеною ситуацією виникла заборгованість в розмірі 16 659,88 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до в.о. голови Голосіївського районного суду м. Києва з проханням внести кошти в касу Управління винними особами.

08.02.2018 року Управління листом №6-307/18 звернулось до в.о. голови Голосіївського районного суду м. Києва з проханням повідомити чи доведено до відома звільненого судді лист Управління про добровільне врегулювання спору шляхом внесення коштів в розмірі 16 659,88 грн. в касу Управління.

14.02.2018 року в.о. голови Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. повідомив, що лист Управління від 27.11.2017 року №2-2035/17 двічі доведено до відома ОСОБА_1 про що свідчить відмітка про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що в добровільному порядку спір не вирішено, у зв`язку з чим, Управління з метою повернення бюджетних коштів, звернулось до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про відпустки» У разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.

Відрахування, передбачене частиною першою цієї статті, не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи у зв`язку з:

1) призовом або прийняттям (вступом) на військову службу, направленням на альтернативну (невійськову) службу;

2) переведенням працівника за його згодою на інше підприємство або переходом на виборну посаду у випадках, передбачених законами України;

3) відмовою від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, а також відмовою від продовження роботи у зв`язку з істотною зміною умов праці;

4) змінами в організації виробництва та праці, в тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, скороченням чисельності або штату працівників;

5) виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, що перешкоджають продовженню даної роботи;

6) нез`явленням на роботу понад чотири місяці підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, якщо законодавством не встановлено більш тривалий термін збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні;

7) поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

8) направленням на навчання;

9) виходом на пенсію.

Відрахування із заробітної плати за невідпрацьовані дні відпустки у разі смерті працівника не провадиться.

Згідно з п. 2. ст .127 Кодексу Законів про працю України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5 і 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.

Разом з тим, у п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами за конодавства про оплату праці» від 24.12.1999 р. № 13 зазначається, що вирішуючи спори, пов`язані із застосуванням ст. 127 КЗпП України, суди мають враховувати, що роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду згідно з правилами частини першої ст. 233 КЗпП України протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості та підстав для його стягнення, а тому вимога про стягнення з нього спірної заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (01113, м. Київ, бул. Лесі України, 26, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ), третя особа: Голосіївський районний суд м. Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потехіна, 14а) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (01113, м. Київ, бул. Лесі України, 26, ) грошові кошти в сумі 16 659 грн. 88 коп. (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.А. Качур