Справа № 160/7776/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Справа № 160/7776/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Коваленко О.В. Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р.,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" звернулося з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби та просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р., специфікації №2018-1В від 12.12.2018р., інвойсу № ВНW2018-1В від 22.04.2019р. та коносаменту №968722310 від 30.04.2019р. до митного оформлення було надано ЕМД №UA110180/2019/411950, в якій заявлена митна вартість товару (велосипеди двоколісні дорожні для дорослих у кількості 1538 шт.) загальною вартістю 81086,20 дол.США за ціною контракту на підставі наданих до митного оформлення документів. За наслідками перевірки поданих документів митницею було витребувано додаткові документи, перелік яких наведений у ст.53 Митного кодексу України, які були надані митному органу, проте, відповідачем було прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості, яким було скориговано заявлену митну вартість ввезеного позивачем товару за другорядним методом 2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно ст.60 Митного кодексу України. Позивач вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем до митного органу були надані всі необхідні документи відповідно до вимог ст.53 МК України; документи щодо якості товару не впливають на визначення митної вартості товару; зауваження митниці щодо недотримання строків оплати за товар не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки умови оплати не стосуються ціни товару, а надані до митного оформлення документи підтверджують фактичну сплату коштів за ввезений товар; надання копії декларації країн відправлення не є безумовним обов`язком декларанта; для підтвердження витрат на транспортування позивачем були надані до митного оформлення договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018р., додаткова угода №1 від 15.02.2019р., заявка на транспортно-експедиторське обслуговування відповідної партії товару №5 від 18.04.2019р., коносамент № від 30.04.2019р., інвойс №137 від 26.06.2019р. на 3300 дол.США, довідка експедитора про суму транспортних витрат у розмірі 3300 дол.США, акт виконаних робіт №5 від 26.06.2019р., який підтверджує фактичне виконання транспортно-експедиторських послуг за межами України; у тридцяти денний термін (згідно умов договору) 24.07.2019р. позивач сплатив кошти за транспортно-експедиторські послуги у розмірі 3300 дол.США. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанови Верховного Суду. У відповіді на відзив посилається на ті ж самі обставини (а.с.122-125).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, у відзиві на позов просив відмовити позивачеві у задоволенні даного адміністративного позову у повному обсязі посилаючись на те, що декларант позивача подав до митного оформлення товар: велосипеди двоколісні, дорожні для дорослих. За результатами здійснення митного контролю було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товару, а саме: 1) відповідно до п.2.2 контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р. якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника, проте, документи виробника, що містять якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано; 2) покупцем не дотримані умови договору щодо строків оплати за товар, а за заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення, проте, декларація країни відправлення до митного оформлення не надавалася; 3) морське перевезення здійснено морською лінією SIMON, проте, документального підтвердження договірних відносин не надано, окрім того, оплата за послуги експедитора повинна була бути здійснена 26.06.2019р., разом з тим, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не надано. Враховуючи наведене та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару митницею, у рамках проведених консультацій, було зобов`язано декларанта подати додаткові документи визначені у ст.53 МК України. У відповідь на повідомлення митниці листом №325 від 17.07.2019р. декларантом були надані комерційна пропозиція, прайс-лист, інших документів згідно сформованого переліку декларантом не надано. За результатами розгляду додатково поданих документів, позивача було повідомлено, що вони не спростовують виявлені розбіжності та листом б/н від 18.07.2019р. позивачем надано відмову від подання додаткових документів. У зв`язку з виявленими розбіжностями, митним органом була скоригована митна вартість товару №1 за другорядним методом визначення митної вартості 2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, згідно з положеннями ст.60 МК України, та ґрунтується на митній вартості товару за ЕМД №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. на рівні 80,17 дол./шт. Представник відповідача вказує на те, що графа 33 заповнена відповідно до встановлених норм, а тому оспорюване рішення прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства (а.с.98-101).

Ухвалою суду від 19.08.2019р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судовий розгляд справи призначений на 11.09.2019р. (а.с.2).

У судовому засіданні 11.09.2019р. оголошувалася перерва до 02.09.2019р., що підтверджується протоколом судового засідання від 11.09.2019р. (а.с.118-119).

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" 16.08.2017р. зареєстроване як юридична особа за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 70, перебуває на обліку як платник податку у Правобережному управлінні ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ, наявним у справі (а.с.62-63).

11.10.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" як покупцем та TIANJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC. (Китай) як продавцем був укладений контракт №ВНW/1, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар, в асортменті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту (а.с.32-34).

Пунктом 2.1 контракту визначено, що поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додтках) до даного контракту.

Відповідно до п.3.1. поставка здійснюється на умовах згідно правил Інкотермс 2010, конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікаціях (Додатках).

Розділом 4 контракту визначено, що ціна на товар вказується в Специфікаціях (Додатках), у ціну товару включена вартість упаковки і маркування.

Загальна сума контракту складає 4500000,00 USD.

Пунктом 5.2 передбачено, що умови оплати кожної партії товару зазначються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до контракту (а.с.32-34).

Згідно специфікації №2018-1В від 12.12.2018р. продавець зобов`язаний поставити, а продавець прийняти велосипеди у загальній кількості 1538 шт. на умовах поставки FOB Xingang, China, 100% передплата за ціною 81086,20 дол.США (а.с.35).

Окрім того, 14.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" як клієнтом та «OU GEOSERVICE» як експедитором був укладений договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К, за умовами якого експедитор надає клієнту послуги транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів, під кожну конкретну перевозку клієнтом надається окрема письмова заявка на перевезення із зазначення інформації щодо вантажу (а.с.43-51).

Згідно до Додаткової угоди №1 від 12.12.2018р. до договору №328/2-К від 14.12.2018р. оплата за договором здійснюється клієнтом на протязі 30 днів з моменту вигрузки контейнера в порту відвантаження, що підтверджується її копією (а.с.52).

На підставі вищенаведеного контракту, на адресу позивача від вказаного вище продавця надійшов товар згідно Специфікації №2018-1В від 12.12.2018р., що є невід`ємною частиною контакту №ВНW/1 від 11.10.2018р., інвойсу №ВНW2018-18 від 22.04.2019р., пакувального листа та комерційної пропозиції від 10.12.2018р., а саме: велосипеди SPARK двоколісні дорожні для дорослих, у загальній кількості 1538 шт., загальна вага нето 24450 кг., всього на загальну суму 81086,20 доларів США, що підтверджується змістом копій відповідних Сецифікації, інвойсу, пакувального листа, комерційної пропозиції та митної декларації (а.с.28-31,35-39,103-105).

Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів разом із митною декларацією ним були надані всі документи, що підтверджують митну вартість ввезених товарів, які не містять розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, містять повні відомості про ціну товару, що підтверджується змістом графи 44 ЕМД №UA110180/2019/411950 від 15.07.2019р. (а.с.29,103-зворот).

За результатами здійснення митного контролю декларанта було повідомлено про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: 1) відповідно до п.2.2 контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р. якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника, проте, документи виробника, що містять якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано; 2) покупцем не дотримані умови договору щодо строків оплати за товар, а за заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення, проте, декларація країни відправлення до митного оформлення не надавалася; 3) морське перевезення здійснено морською лінією SIMON, проте, документального підтвердження договірних відносин не надано, окрім того, оплата за послуги експедитора повинна була бути здійснена 26.06.2019р., разом з тим, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не надано, а тому позивачеві було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких зазначено згідно до ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України, шляхом направлення відповідного повідомлення позивачеві (а.с.26-27).

У відповідь на повідомлення Митниці декларантом надано лист №325 від 17.07.2019р. із поясненнями, прайс-лист та комерційна пропозиція виробника від 10.12.2018р., інших документів не надано та повідомлено про те, що інші додаткові документи надаватися не будуть (а.с.23-25).

Розглянувши додатково надані позивачем документи, Митницею було направлено декларанту повідомлення №2, у якому зазначено, що надані документи не спростовують виявлені розбіжності та запропоновано надати додаткові документи (а.с.22).

За результатами розгляду поданих декларантом документів, Митницею було прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р., за якими заявлену позивачем митну вартість товару №1 було скориговано за другорядним методом визначення митної вартості 2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, згідно з положеннями ст.60 МК України, та ґрунтується на митній вартості товару за ЕМД №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. на рівні 80,17 дол./шт. з підстав того, що подані до митного контролю документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що впливають на числові значення складових митної вартості товарів, що підтверджується змістом рішення (а.с.13-15).

Позивач не погоджується із вищевказаним рішенням, просить визнати його протиправним та скасувати посилаючись на те, що ним були надані митному органу всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, визначені ст.53 Митного кодексу України та розбіжності вказані митним органом не впливають на визначення митної вартості товару та не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у декларанта за приписами ст.ст.52, 53 МК України.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до вимог ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом УІІ цього Кодексу та цією главою.

Частина 2 ст.53 Митного кодексу України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до вимог ч.5 ст.53 наведеного Митного Кодексу України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені у цій статті.

Згідно до ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

У відповідності до вимог ч.3, ч.4 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості ч.1 ст.54 Митного кодексу України.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу ч.3 ст.54 Митного кодексу України.

Згідно до п.2, п.3 ч.4 ст.54 наведеного Кодексу, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, а саме:

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

При цьому, у відповідності до вимог ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

У відповідності до положень ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, тлумачення вищенаведених норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями п.2 ч.4 ст.54, ст. 256 Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що повідомлення про надання додаткових документів, які надсилаються на адресу декларанта, а в подальшому і рішення про коригування митної вартості повинні містити причини (сумніви) неможливості визначення заявленої митної вартості, а надання зазначених у них документів повинно усувати такі причини, при цьому, відмова у митному оформленні повинна бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими причинами, у зв`язку з якими органом доходів і зборів були витребувані додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вищенаведений правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у його постановах від 09.04.2019р. у справі №826/10733/15, від 24.04.2019р. у справі №810/2878/16, яка є обов`язковою до застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, як встановлено судом зі змісту направленого на адресу позивача Повідомлення про витребування митницею у декларанта додаткових документів та змісту оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару від 18.07.2019р. видно, що вони не містять будь-яких конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви саме у числових значеннях складових митної вартості ввезеного товару, у них не наведено причин неможливості визначення митної вартості імпортованих товарів на підставі поданих декларантом документів, не наведено обґрунтування, які саме відомості у наданих документах містять розбіжності, які не дозволяють підтвердити числові значення складових митної вартості імпортованих товарів (а.с.13-15,26-27).

В той же час, проаналізовані судом додані до митної декларації документи, які були подані для підтвердження визначення декларантом митної вартості ввезеного товару, та до листа від 17.07.2019р. (надані на Повідомлення в рамках проведення митної консультації) зокрема, контракт №ВНW/1 від 11.10.2018р., Специфікація від 12.12.2018р., інвойс №ВНW2018-18 від 22.04.2019р., пакувальний лист, комерційна пропозиція від 10.12.2018р., прайс-лист від 10.12.2018р., платіжне доручення в іноземній валюті №83 від 03.11.2018р. на суму 81086,20 дол./США, характеристика велосипедів, договір транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018р., додаткова угода №1 від 15.02.2019р. до договору №328/2-К від 14.12.2018р., заявка №5 від 18.04.2019р., остаточний інвойс №137 від 26.06.2019р. за транспортно-експедиторські послуги за межами митної території України, морський фрахт, на суму 3300 дол./США, платіжне доручення в іноземній валюті №92 від 24.07.2019р. на суму 3300,00 дол./США, лист експедитора щодо вартості транспортних послуг №0626/1Т/2019 від 26.06.2019р., акт №5 виконаних робіт до договору №328/2-К від 14.12.2018р., відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом, накладні, не містили жодних розбіжностей у числових значеннях складової митної вартості товарів, що підтверджується їх змістом (а.с.32-53,55-61).

Оскільки під час митного оформлення митницею не було висловлено жодних обґрунтованих сумнівів щодо розбіжностей у числових значеннях складових митної вартості товарів у вищенаведених поданих декларантом документах щодо ціни товару про що свідчать аналіз змісту оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару від 18.07.2019р., а тому слід дійти висновку, що наведені документи не містили жодних розбіжностей саме у числових значеннях складових митної вартості товарів.

Отже, у зв`язку з тим, що митний орган не навів жодних обґрунтованих сумнівів щодо неможливості визначення митної вартості товару за поданими декларантом документами, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не мав правових підстав для витребування додаткових документів у декларанта.

За викладених обставин та з урахуванням аналізу змісту наведених документів та норм митного законодавства, можна дійти висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості ввезеного товару від 18.07.2019р. є протиправним, так як наведене оспорюване рішення суб`єкта владних повноважень не містить обґрунтованих сумнівів того, що надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх (повних) відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; оспорюване рішення не містить причин неможливості визначення заявленої митної вартості за ціною договору, у ньому також не наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, що передбачено положеннями ч.1, ч.2 ст.256 Митного кодексу України.

Так, в рамках проведення консультації між позивачем та відповідачем, останнім було повідомлено позивача про те, що у поданих до митного оформлення документах було виявлено відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: 1) відповідно до п.2.2 контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р. якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника, проте, документи виробника, що містять якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано; 2) покупцем не дотримані умови договору щодо строків оплати за товар, а за заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення, проте, декларація країни відправлення до митного оформлення не надавалася; 3) морське перевезення здійснено морською лінією SIMON, проте, документального підтвердження договірних відносин не надано, окрім того, оплата за послуги експедитора повинна була бути здійснена 26.06.2019р., разом з тим, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не надано.

Разом з тим, як вбачається зі змісту графи 44 ЕМД №UA110180/2019/411950 від 15.07.2019р. (а.с.29,103-зворот) та копії листа №325 від 18.07.2019р. щодо надання додаткових пояснень, прайс-листа та комерційної пропозиції виробника від 10.12.2018р. в рамках митної консультації, позивачем було надано митному органу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів, вичерпний перелік яких визначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, при цьому, митним органом не вказано яким саме чином вищезазначені виявлені розбіжності впливають на визначення числових значень складової митної вартості товару, з урахуванням надання для митного оформлення товару всіх встановлених законодавством необхідних документів.

Зазначення ж відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товару про те, що у ході перевірки виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, а також відсутнє підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни (зокрема, і вартість транспортно-експедиторських послуг), що фактично сплачена (а.с.13-15) не можна вважати належним обґрунтуванням правомірності коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011р. у справі Рисовський проти України у п.70, п.71 якого Суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини у відповідності до вимог ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до резолюції. Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

Такими принципами, згідно з додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть враховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Перелічені принципи частково імплементовані у нормах Митного кодексу України, які передбачають проведення консультацій між митним органом та декларантом, вимогами цього кодексу щодо належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю правильності визначення митної вартості, щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Втім, обставини даної справи свідчать про відсутність практичної реалізації вказаних принципів в діяльності відповідача, зокрема, на це вказує формальне виконання процедури консультацій та витребування додаткових документів, які перелічені у ч.2, ч.3 ст.53 Митного кодексу України, без конкретизації, яких саме документів не вистачає, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідна правова позиція узгоджується і з позицією Верховного Суду, яка висловлена у його постанові від 12.04.2018р. у справі №820/2014/17 (адміністративне провадження №К/9901/448/17).

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду справи не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав щодо правомірності не зазначення у оспорюваному рішенні обґрунтованих сумнівів, які б перешкоджали митниці визначити митну вартість товару за заявленою позивачем ціною ціною договору з урахуванням аналізу наданих документів та наведених норм митного законодавства.

Судом відхиляються посилання представника відповідача на те, що морське перевезення здійснено морською лінією SIMON, проте, документального підтвердження договірних відносин не надано, окрім того, оплата за послуги експедитора повинна була бути здійснена 26.06.2019р., разом з тим, банківські платіжні документи декларантом до митного оформлення не надано, оскільки вказане спростовується наявними в матеріалах справи копіями додаткової угоди №1 від 15.02.2019р. до договору транспортно-експедиторського обслуговування №328/2-К від 14.12.2018р., остаточного інвойсу №137 від 26.06.2019р. за транспортно-експедиторські послуги за межами митної території України, морський фрахт, на суму 3300 дол./США, платіжного доручення в іноземній валюті №92 від 24.07.2019р. на суму 3300,00 дол./США.

Також є безпідставними та відхиляються судом посилання представника відповідача на те, що відповідно до п.2.2 контракту №ВНW/1 від 11.10.2018р. якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника, проте, документи виробника, що містять якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість, до митного контролю не надано; покупцем не дотримані умови договору щодо строків оплати за товар, а за заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення, проте, декларація країни відправлення до митного оформлення не надавалася, оскільки вказані розбіжності, не є недоліками (розбіжностями), які можуть вплинути на числові значення складових митної вартості товару, за умови, що ціна товару, яка зазначена в Специфікації від 12.12.2018р., і вартість транспортно-експедиторських послуг, визначена у заявці №5 від 18.04.2019р. і остаточному інвойсі №137 від 26.06.2019р., співпадають із сумами, які були сплачені позивачем на користь продавця та експедитора згідно наведених платіжних документів (тобто, розбіжності у числових значеннях митної вартості товару відсутні), а тому вказані обставини не можуть бути безумовною підставою для відмови у прийнятті митної вартості товару, заявленої позивачем та коригування такої митної вартості.

Судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення та відхиляються судом твердження представника відповідача про те, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу у рішенні зазначається лише докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом згідно наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598, оскільки нормами ст.256 Митного кодексу України регламентовано, що відмова у митному оформленні, у тому числі і коригування митної вартості повинно бути обґрунтовано із зазначенням причин відмови, а, відповідно, і наведення докладної інформації щодо оцінюваного товару та мотивів правомірності коригування за митними деклараціями які застосовані митним органом є обов`язком митного органу.

Окрім того, слід зазначити, що визначення митної вартості товару №1 митним органом за другорядним методом визначення митної вартості 2-б за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів за декларацією №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. є безпідставним та необґрунтованим, оскільки у оспорюваному рішенні не наведено обґрунтувань щодо того, що товари за митною декларацією №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. та митною декларацією поданою позивачем є подібними (аналогічними), мають однакові характеристики, зокрема, не зазначено постачальників, умови поставки за вказаними деклараціями та характер контрактів, які впливають на числові значення митної вартості товарів, а оспорюване рішення містить лише посилання на те, що митна вартість товару №1, визначена митницею, згідно з положеннями ст.60 МК України, та ґрунтується на митній вартості товару за ЕМД №UA500060/2019/014700 від 21.05.2019р. на рівні 80,17 дол./шт. (а.с.13-15).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши з дотриманням вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень вищенаведеного оспорюваного рішення, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару відповідачем прийнято не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оспорюваного рішення про коригування митної вартості від 18.07.2019р. відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, були порушені права та інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними та скасування наведених рішень.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що згідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати сплачуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

За таких обставин підлягають стягненню з бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпропетровської митниці ДФС на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. понесені позивачем згідно платіжного доручення №2961 від 08.08.2019р. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р. задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС №UA110000/2019/400056/2 від 18.07.2019р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС (49038, м. Дніпро, вул. К.Ольги, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" (49006, м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, буд.47, кв.3, ідентифікаційний код 33183798) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07.10.2019р.

Суддя С.О. Конєва