Справа № 160/7125/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Справа № 160/7125/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 року прийнято позовну заяву Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7125/19 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами з 23.08.2019 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
23 серпня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДФС у Дніпропетровській області на позовну заяву Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа", в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, які заявлені до нього, посилаючись на те, що рішення про нарахування штрафних санкцій прийнято у зв`язку із виявленням проведеною перевіркою порушень позивачем приписів чинного податкового законодавства щодо строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, що, в свою чергу, останнім не заперечується. Відносно строків давності для застосування штрафних санкцій податковий орган зазначив, що 1095-денний строк для застосування до платника податків штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань слід відраховувати саме з моменту сплати грошового зобов`язання, тому при винесенні спірного рішення строк давності порушено не було.
29 серпня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідача, в якій зазначалося, що положеннями пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Отже, ПК України пов`язує нарахування штрафу, а саме його початок, із останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України, а не днем фактичної сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання. При цьому закінчення строку нарахування штрафу обмежується визначеними статтею 102 ПК України строком, який становить 1095 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий-березень 2015 року.
За результатами адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга підприємства без задоволення.
Не погодившись з означеним вище податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Зважаючи на наведене, суд погоджується з висновками контролюючого органу про те, що позивачем в порушення положень пункту 31.1 статті 31 (строки сплати податку та збору), підпункту 57.1 статті 57 (строки сплати податкового зобов`язання) ПК України несвоєчасно сплачене самостійно визначене податкове зобов`язання з ПДВ, що відповідно до пункту 126.1 статті 126 цього Кодексу тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірах від кількості календарних днів сплати зобов`язання.
Так, за змістом приписів пункту126.1. статті126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту14.1.175. пункту14.1статті14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 14.1.39 пункту14.1статті 14 Податкового кодексу України надано визначення грошовому зобов`язанню платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Аналіз наведених положень та встановлених судом обставин справи свідчить про наявність складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання.
При цьому суд вважає, що нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.
За положеннями приписів пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку зокрема подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Суд звертає увагу, що норма пункту102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №824/760/17-а, від 09.02.2019 року у справі №823/457/18.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено судом, відповідачем проведено перевірку та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення поза межами 1095 днів, а, отже. з порушенням встановлено п.102.1 ст.102 ПК України строку давності, що виключає можливість застосування до позивача штрафних санкцій.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення та про його скасування, а, отже, про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати у розмірі 1921,00 грн., понесені позивачем при зверненні до суду із цим позовом, підлягають стягненню на його користь з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя О.М. Турова