Справа № 808/1576/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року (о 13 год. 40 хв.)Справа № 808/1576/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Матієвої Я.С.,

представників відповідача Куранової С.Г., Афендікова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд» (далі - ТОВ «БК «Запоріжжя-буд», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 580 083,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 145 020,75 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 595 879,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 148 969,75 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що перед укладанням договорів позивачем ретельно перевіряються контрагенти на всіх відкритих ресурсах. На момент укладання угод та їх виконання всі контрагенти, які зазначені в Акті перевірки були зареєстровані належним чином, перебували платниками податку на додану вартість, установчі документи не були визнані у судовому порядку недійсними. Зауважує, що при проведенні перевірки та подальшому прийнятті оскаржуваних рішень, відповідачем не було враховано факт того, що у контрагента позивача ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» наявна ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України серія АЕ №260935 зі строком дії до 12 квітня 2018 року, з відповідним переліком будівельних робіт, наявний дозвіл Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничного нагляду по Запорізькій області на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки №173.10.23-45.21.1 зі строком дії по 02.06.2018, копію яких позивач додавав до Заперечень на Акт перевірки від 06.03.2018. Щодо відсутності ліцензії у ТОВ «ТК Гама» зауважує, що для виконання будівельних робіт по укладеному з позивачем договору на об`єкті «Проведення першочергових заходів щодо ліквідації надзвичайних ситуацій по підтопленню с. Костянтинівка» за класом наслідків - будівельна ліцензія не потрібна. Посилання в Акті перевірки на відсутність достатніх доказів фактичного отримання / постачання товару від контрагентів, яке базується на внутрішніх АІС та АРМів, які знаходяться в обмеженому доступі, та залишення поза увагою первинних документів, які оформлені належним чином, господарських договорів, які були надані під час перевірки та на яких базується податковий та бухгалтерський облік, на думку позивача, є незаконним. Недотримання податкового, трудового законодавства з боку третіх осіб не є підставою для встановлення нереальності господарських операцій, які робляться відповідачем виключно на припущеннях. Крім того, звертає увагу суду, що під час перевірки відповідачем було проігноровано наслідки господарської діяльності позивача, в частині подальшого використання в господарській діяльності товарів та послуг та їх реальне здійснення у вигляді надання замовникам послолуг. Ураховуючи вищевикладене, просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення відповідача.

Ухвалою судді від 23.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 22 червня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив проти адміністративного позову (вх. №18409 від 14.06.2018), у якому вказує, що перевіркою встановлено неможливість підтвердити взаємовідносини ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» з підприємствами-постачальниками ТОВ «ТК Гама» за червень, липень 2016 року, ТОВ «Київ-Спец-Буд» за грудень 2016, ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» за жовтень, грудень 2016 року та за квітень, травень 2017 року, через відсутність у останніх достатніх трудових ресурсів для виконання робіт, будь-якого майна, наявність кримінальних проваджень та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/12032/16-к від 25.11.2016. Наголошує, що для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних документів за змістом п. 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Вважає, що право на податковий кредит у ТОВ «БК «Запоріжжя-буд» не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено вимогами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України. Ураховуючи вищезазначене, вважає винесені податкові повідомлення-рішення законними, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.06.2018 відкладено підготовче засідання у справі, наступне підготовче засідання призначено на 23 липня 2018 року.

23 липня 2018 року підготовче засідання також вирішено відкласти на 31 липня 2018 року.

Відповідно до ухвали від 31.07.2018 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 09 жовтня 2018 року.

09 жовтня 2018 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з находженням судді Батрак І.В. в період з 08.10.2018 по 12.10.2018 у відрядженні. Підготовче засідання призначене на 13 листопада 2018 року.

13 листопада 2018 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з находженням судді Батрак І.В. в період з 29.10.2018 по 19.11.2018 на лікарняному. Розгляд справи призначений на 05 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 05.12.2018 вирішено продовжити процесуальний строк, визначений ухвалою суду від 31.07.2018, до 24 січня 2019 року, у подальшому ухвалою суду від 24.01.2019 - до 06 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року поновлено провадження у справі.

Згідно з ухвалою суду від 06.02.2019 витребувано у Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області оригінали всіх документів по взаємовідносинам ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», які були вилучені під час обшуків 14.03.2017 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2017 по справі №335/2901/17 та ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2017 по справі №335/4183/17, наступне підготовче засідання призначене на 28 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 28.02.2019 повторно витребувати у Слідчого управління Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області оригінали всіх документів по взаємовідносинам ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», які були вилучені під час обшуків 14.03.2017 на підставі Ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2017 по справі №335/2901/17 та ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2017 по справі №335/4183/17. Провадження у справі зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 04 квітня 2019 року.

На виконання вказаних ухвал, 25.03.2019 на адресу суду надійшов лист Слідчого управління Головного Управління Національної поліції України в Запорізькій області №521/6-2019, у якому повідомлено, що інформація, яка зазначена в ухвалі від 06.02.2019 не дає змогу ідентифікувати кримінальні провадження, в рамках яких були вилучені документи ТОВ «БК «Запоріжжя-буд».

Крім того, 26.03.2019 надійшов лист Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області №2587/6/04-2019, у якому вказано, що у представника позивача були витребувані копії протоколів, на підставі яких вилучалися документи вказаного підприємства, а саме: протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.06.2018 та протокол обшуку від 20.04.2017. Встановлено, що документи ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» були вилучені в рамках кримінального провадження №0000113 від 22.02.2017, яке 17.10.2018 було передано за підсудністю до Національного антикорупційного бюро України, а тому СУ ГУНП в Запорізькій області не має можливості виконати ухвалу суду від 28.02.2019.

Відповідно до ухвали суду від 04.04.2019 витребувано оригінали, або належним чином завірені копії всіх документів по взаємовідносинам ТОВ «Будівельна компанія «Запоріжжя - Буд» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», у Національного антикорупційного бюро України - вилучені в рамках кримінального провадження №0000113 від 22.02.2017, у Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області - вилучені в рамках кримінального провадження № 0000058. Наступне підготовче засідання призначено на 24 квітня 2019 року.

Представником позивача надано додаткові пояснення до адміністративного позову (вх. №16862 від 24.04.2019), у яких вказує, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з урахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили (правова позиція, викладена в постанові КАС ВС від 02.10.2018 по справі №826/6146/16, від 27.02.2017 у справі №813/1974/17 та від 29.03.2018 у справі №826/3498/15). Щодо наявності кримінального провадження як підстави для визнання господарських операцій нереальними стверджує, що наявність кримінальних проваджень щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Щодо презумпції вини зазначає, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача як суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, котрі свідчили б про правомірність його дій чи законність прийнятих рішень. Наголошує, що відповідач по справі не заперечує та це зазначено в Акті перевірки, що у позивача первинні документи, які необхідно було надати для проведення перевірки було вилучено працівниками правоохоронних органів (про що позивач неоднократно письмово повідомляв відповідача), в рамках кримінальних проваджень, а тому відповідачем було прийнято рішення провести перевірку в приміщенні ГУНП в Запорозькій області, за фактичним місцем знаходженням первинних документів позивача, одночасно на с. 2 Акту перевірки вказано, що у зв`язку доступу до вилучених документів та на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.01.2018 №103 з 18.01.2018 поновлено терміни проведення перевірки, при цьому, Акт перевірки не містить відомостей, який саме доступ було надано для проведення перевірки перевіряючому, підстави надання такого доступу, не було надано цього доступу і під час судового розгляду. Крім того, представником позивача було здійснено адвокатський запит до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області та згідно з відповіддю від 15.04.2019 №3538/6/04-2019 встановлено, що під час здійснення досудового розслідування у період з 22.02.2017 по 17.10.2018 у кримінальному провадженні дозвіл на ознайомлення з вилученими документами не надавався. Таким чином, на думку представника позивача, навіть якщо вважати, що перевіряючий належним чином отримав доступ до тимчасово вилучених речей (первинної документації позивача), ним не було дотримано вимоги наказу Міністерства фінансів України №395 від 14.03.2013 щодо оформлення результатів перевірки та долучено копії документів.

Ухвалою суду від 24.04.2014 повторно витребувані відповідні документи у Національного антикорупційного бюро України та у Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області. Провадження у справі зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 04 червня 2019 року.

Листом від 18.05.2019 №0431-219/17404 Національне антикорупційне бюро України повідомило суд, що вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено відсутність у ньому документів по взаємовідносинам ТОВ «Будівельна компанія «Запоріжжя - Буд» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», а тому неможливо надати документи, що витребовуються.

04 червня 2019 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 04.06.2019 повторно витребувано у Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області оригінали, або належним чином завірені копії всіх документів по взаємовідносинам ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», які були вилучені в рамках кримінального провадження № 0000058. Підготовче засідання по справі відкладено на 18 червня 2019 року.

На виконання зазначеного судового рішення, 18 червня 2019 року старшим слідчим з ОВС 2ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області надано (вх. №34639) завірені належним чином копії документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» по взаємовідносинам з ТОВ «ТК Гама», ТОВ «КСБ», в той же час повідомлено, що документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» по взаємовідносинам з ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000058 не вилучались, у зв`язку із чим надати їх до суду не має можливості.

Судом 18 червня 2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 15 липня 2019 року.

Відповідно до ухвали від 15.07.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 24 вересня 2019 року.

24 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткових письмових поясненнях. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та додаткові усні пояснення. Просять у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» () зареєстровано юридичною особою 6.02.2016, номер запису 1 039511, видами діяльності підприємства за Код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; Код КВЕД 25.12 Виробництво металевих дверей і вікон; Код КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Код КВЕД 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.; Код КВЕД 42.91 Будівництво водних споруд; Код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; Код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи; Код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; Код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; Код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; Код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у. (основний) тощо, що підтверджується офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підставі наказу від 16.11.2017 №3150 «Про проведення документальної позапланової перевірки», наказу від 16.11.2017 №3170 «Про перенесення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки», наказу від 17.01.2018 №103 «Про поновлення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та направлення від 16.11.2017 №2410 відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ТК Гама» за червень, липень 2016 року, ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» за жовтень, грудень 2016 року ТОВ «Київ-Спец-Буд» за грудень 2016 року та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» за квітень, травень 2017 року та в частині подальшої реалізації отриманих товарів (робіт, послуг), в т.ч. у наступних податкових періодах. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 46/08-01-14-06/40278626 від 30.01.2018.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем:

п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства в періоді, що перевірявся, на загальну суму 580 083,00 грн., у тому числі за 2016 рік - 580 083,00 грн.

пп. 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, на загальну суму 595 879,00 грн., в т.ч. по періодам: липень 2016 року у сумі 337 061,00 грн., грудень 2016 року у сумі 258 818,00 грн., та завишення від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 74 287,00 грн., у т.ч. по періодам: грудень 2016 року у сумі 40 325,00 грн., жовтень 2016 року у сумі 8 333,00 грн., квітень 2017 року у сумі 209,00 грн., травень 2017 року у сумі 25 420,00 грн.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовані тим, що проведеним аналізом діяльності ТОВ «Вертекс торг» по операціях з контрагентами-постачальниками встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність необхідної кількості кваліфікованого персоналу, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей, власного чи орендованого нерухомого майна, транспортних засобів; наявне кримінальне провадження за ч.1 ст.205-1 КК України відносно ряда юридичних осіб, серед яких є і ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», а також вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/12032/16-к від 25.11.2016, яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до відповідача подано письмові заперечення № 190 від 06.03.2018, проте 22 березня 2018 року на підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення- рішення, зокрема:

№ (форма «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 725 103,75 грн., в тому числі за основним платежем 580 083,00 грн., та за штрафними санкціями 145 020,75 грн.;

№ (форма «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 744 848,75 грн., в тому числі за основним платежем на суму 595 879,00 грн., та штрафними санкціями 148 969,75 грн.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону №996, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно зі статтею 1 Закону №996 господарська операція - дія або подія, яка викликає змінив структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частини першої статті 9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до абзаців 1-7 частини другої статті 9 Закону №996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Абзацом 9 частини другої статті 9 Закону №996 визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та не спростовано представником відповідача, що позивачем до перевірки було надано договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт, що, в свою чергу, підтверджує рух активів та зміну майнового стану.

Матеріали справи також містять завірені належним чином копії документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» по взаємовідносинам з ТОВ «КСБ», в той же час, суд вживав належних заходів щодо витребування до матеріалів справи документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «БК «Запоріжжя - Буд» по взаємовідносинам з ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», які вилучені під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді, проте до суду вказані документи надані не були, їх місцезнаходження на даний час не встановлено.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим резюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Таким чином, позивачем доведено реальність операцій з придбання товарів (робіт, послуг) на адресу ТОВ «КСБ», ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», документи, які підтверджують постачання такого товару (робіт, послуг), що були наявні та досліджені під час перевірки, про що також зазначено в Акті перевірки.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту та витрат, не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність формування платником податку податкового кредиту за такими операціями.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Судом встановлено, що виконані господарські операції відповідають предмету укладених правочинів, та видам діяльності позивача та його контрагентів, податкові накладні, виписані ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» по вказаним господарським операціям, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця/замовника та продавців/підрядників, одиниці виміру товару/послуг, кількість товару, ціну товару, та в повному обсязі відповідає вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності.

Під час проведення перевірки будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних контролюючим органом встановлено не було, податкові накладні видані особою, яка на час здійснення господарських операцій зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість, та внесені до Єдиного реєстру податкових накладних.

На момент здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», останні були зареєстровані в установленому законом порядку, були платниками ПДВ, відповідні відомості щодо них містилися в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій та установ, реєстрі платників ПДВ на сайті Державної фіскальної служби України.

Крім того, при проведенні перевірки та подальшому прийнятті оскаржуваних рішень, відповідачем не було враховано факт того, що у контрагента позивача ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» наявна ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України серія АЕ №260935 зі строком дії до 12 квітня 2018 року, з відповідним переліком будівельних робіт, наявний дозвіл Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничного нагляду по Запорізькій області на продовження виконання роботи підвищеної небезпеки №173.10.23-45.21.1 зі строком дії по 02.06.2018, копію яких позивач додавав до Заперечень на Акт перевірки від 06.03.2018.

До того ж, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов`язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, ведення податкового обліку, подання декларацій тощо.

Отже, зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши обставини справи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд робить висновок, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ».

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку, що, зокрема, підтверджується усталеною судовою практикою.

Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами, оскільки норми Податкового кодексу України не містять вимог про необхідність коригування платником податку правомірно визначеного податкового кредиту з податку на додану вартість у зв`язку з тим, що підприємства, з якими мав правові відносини контрагент такого платника податку, порушують вимоги податкового законодавства.

Слід зазначити, що у разі невиконання ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ» вимог податкового законодавства України, в тому числі, у разі ухилення від сплати податків, аби за наявності у контролюючого органу інформації про порушення таким суб`єктом господарювання вимог чинного законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватися саме щодо цього суб`єкту, оскільки, сама по собі несплата податку продавцем (не віднесення сум коштів по операціях до складу податкових зобов`язань) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

Щодо висновку контролюючого органу, що відсутність будь-якої інформації про зберігання товарів (наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власник складських приміщень/орендодавця), відсутність інформації про транспортування товарів (наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників транспортування), відсутність інформації про власні або орендовані фонди, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, та свідчить про нереальність господарських операцій між контрагентами, слід зазначити, що такий висновок суперечить законодавчим нормам, оскільки податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, тому, посилання податкового органу лише на відсутність будь-якої інформації не має правових наслідків, та не може вважатись доказом, в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилань контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача потужностей для здійснення операцій, суд зазначає, що відповідно до договорів підряду, укладених з ТОВ «Київ-Спец-Буд» та ТОВ «БУДМОНТАЖСНАБ», останні виступали в якості підрядників, та не були позбавлені можливості залучити до виконання умов таких договорів третіх осіб.

Таким чином, відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримання позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення. Таким чином, висновок контролюючого органу про безтоварний характер спірних операцій є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу. Так, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та допустимими доказами. Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень.

Ці обставини вироком суду або постановою слідчого у кримінальній справі не були встановлені, а лише, як зазначено у Акті перевірки, витікають із отриманої податкової інформації та наявність окремих кримінальних проваджень.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень в цій частині.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування частково податкового повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р») про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 300 545,00 грн., в тому числі за основним платежем 240 436,00 грн., та за штрафними санкціями 60 109,00 грн., частково податкового повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р») про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 323 522,50 грн., в тому числі за основним платежем на суму 258 818,00 грн., та штрафними санкціями 64 704,50 грн., згідно з розрахунком розміру нарахованого податкового зобов`язання за актом документальної позапланової виїзної перевірки №46/08-01-14-06/40278626 від 30.01.2018, наданим представником відповідача до матеріалів справи.

Разом з цим, в частині взаємовідносин позивача з контрагентом-постачальником ТОВ «ТК Гама», у яких, як стверджує позивач, на підставі договору поставки №01-06-16М від 01.06.2016, видаткових накладних, рахунків-фактур, а також договору підряду №31-05/16 від 31.05.2016 та Актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт підприємство придбано будівельні матеріали та будівельні роботи на об`єкті «Проведення першочергових заходів щодо ліквідації надзвичайних ситуацій по підтопленню с. Костянтинівка» суд виходить з наступного.

Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Однак, суд зазначає, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах недостовірні, суперечливі, складені за відсутності здійснення господарської операції.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов`язання).

Однак, податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо господарські операції між позивачем та його контрагентом не були реальними, а оформлялися лише документально.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Також, податкова вигода може визнаватись необґрунтованою зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). Слід зазначити, що діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак, податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Так, належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Суд акцентує увагу на тому, що необхідність застосування підходу належної податкової обачності безпосередньо випливає з рішення Європейського суду з прав людини «Булвес АД проти Болгарії», де зазначено, що платник ПДВ не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальником, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати. Таким чином, «обачний» платник податку може принаймні, але не тільки надати докази перевірки свого контрагента на предмет податкової «добросовісності» за доступними базами даних, як і навести докази на підтвердження обґрунтованості вибору контрагента тощо.

Відповідач в акті перевірки посилається на ознаки нездійснення вищевказаної господарських операцій та фіктивності контрагента позивача як суб`єкта господарювання - ТОВ «Гаскан», і свої твердження підтверджує вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2017 по кримінальній справі №335/13457/16-к у відношенні ОСОБА_3 , який набрав законної сили.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до приписів статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, за приписами частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи містять вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по справі №335/12032/16-к (1-кп/335/581/2016), яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 Кримінального кодексу України, а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.2 ст.212 Кримінального кодексу України.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/12032/16-к (1-кп/335/581/2016) набрав законної сили 26.12.2016.

Зі змісту вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по справі №335/12032/16-к (1-кп/335/581/2016) судом було встановлено наступні обставини:

На початку січня 2015 року ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_2 , яка мала досвід бухгалтерської діяльності, у невстановлений досудовим слідством час та місці, свідомо не бажаючи здійснювати реальну ініціативну, системну, на власний ризик господарську діяльність, з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, яка полягала в укладені нікчемних угод та документальному оформленні псевдо фінансово-господарських операцій та незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, а також валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності, для відведення від себе підозри у вчиненні злочину, залучили ОСОБА_5 , якому за грошову винагороду запропонували стати засновником, директором та бухгалтером ТОВ «ТК Гамма», без мети її реального проведення господарської діяльності, при цьому у свої злочинні наміри остатнього не повідомили…

У подальшому, 04.02.2015 ОСОБА_4 знаходячись біля будинку № 84б по вул. Незалежної України у м. Запоріжжя, у невстановлений час та обставинах, виконуючи відведену йому роль у раніше розробленому злочинному плані, діючи з відома ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправний характер спільних дій, розуміючи, що ТОВ «ТК Гама» придбається з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарської діяльності, діючи умисно, з корисливих мотивів, для забезпечення реєстрації ТОВ «ТК Гама» у державного реєстратора та у державних органах контролю, а також відкриття розрахункових рахунках у банківських установах, передав ОСОБА_2 копії паспорту громадянина України ОСОБА_5 та картки фізичної особи - платника податків…

За для реалізації спільної злочинної мети, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_2 , у лютому 2015 року у невстановлений час та обставинах, забезпечено підготовку ряду документів, а саме: договору відступлення часток у статутному капіталі товариства шляхом продажу від 03.02.2015 ТОВ «ТК Гама»; протоколу №1/03 загальних зборів учасників ТОВ «ТК Гама» від 03.02.2015, яким вирішено прийняти до складу підприємства ОСОБА_5 , відступлення йому часток статутного капіталу, зміну керівництва та затвердження нової редакції статуту ТОВ «ТК Гама»; наказу № 1/04 від 04.02.2015 про призначення на посаду директора ОСОБА_5 ; нової редакції статуту ТОВ «ТК Гама».

Реалізуючи спільну злочинну мету, ОСОБА_4 , не пізніше 04 лютого 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, зустрівшись в раніше обумовленому місці біля будинку № 84б по вул. Незалежної України (40 років Радянської України) у м. Запоріжжя , з ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, за грошову винагороду здійснив підписання: договору відступлення часток у статутному капіталі товариства шляхом продажу від 03.02.2015 ТОВ «ТК Гама»; протоколу №1/03 загальних зборів учасників ТОВ «ТК Гама» від 03.02.2015, яким вирішено прийняти до складу підприємства ОСОБА_5 , відступлення йому часток статутного капіталу, зміну керівництва та затвердження нової редакції статуту ТОВ «ТК Гама»; наказу №1/04 від 04.02.2015 про призначення на посаду директора ОСОБА_5 ; нової редакції статуту ТОВ «ТК Гама»; реєстраційної картки на проведення державної реєстрації зміни до установчих документів юридичної особи ТОВ «ТК Гама», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (форма 3)…

Після проведення перереєстрації ТОВ «ТК Гама» за реєстраційним номером НОМЕР_1 у лютому 2015 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_2 , з метою постановки на облік вказаного підприємства статутні та реєстраційні документи у присутності ОСОБА_5 надано до органів Державної податкової інспекції, Управління статистики, Пенсійного фонду, відкрито розрахунковий рахунок у банківській установі…

Всі оригінали реєстраційних документів, печатка підприємства, електронні ключі видані податковою інспекцією та банківською установою, їх паролі, факсиміле підпису ОСОБА_5 отримано у розпорядження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що у подальшому дало їм змогу використовувати реквізити суб`єкта господарської діяльності (юридичної особи) ТОВ «ТК Гама» з метою прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки.

У свою чергу ОСОБА_5 фінансово-господарську діяльність ТОВ «ТК Гама» не вів, ніяких господарських, бухгалтерських та податкових документів не підписував. Податкову звітність підприємства він не складав та до контролюючих органів не надавав. Банківськими рахунками підприємства не керував, операції по перерахуванню грошових коштів не здійснював.

Відповідно до п. 2 ст.3 Закону №996-XIV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, що ведеться підприємством. ОСОБА_5 , який у період з 04.02.2015 по 30.09.2016 був засновником, директором та бухгалтером ТОВ «ТК Гама», не мав жодного відношення до зазначених обов`язків покладених на нього згідно з Законом України № 996-ХІV.

Так, ОСОБА_2 у період з 04.02.2015 по 30.09.2016 знаходячись за адресою місця свого мешкання: АДРЕСА_1 , у подальшому знаходячись у офісних приміщеннях за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 30 приміщення 2, м. Запоріжжя , вул. Олександрівська 83, після чого знаходячись у приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 92 , з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарювання реального сектору економіки, шляхом укладання нікчемних угод з підконтрольними суб`єктами господарювання, систематично проставляла відбитки печатки ТОВ «ТК Гама» на бланках господарських та бухгалтерських документів. Зазначені послуги надавалися співучасниками у вчиненні злочину за грошову винагороду у розмірі від 7 до 14 % від суми перерахованих та проконвертованих грошових коштів, яка потім їм виплачувалася представниками підприємств реального сектору економіки за прикриття їх незаконної діяльності із штучної мінімізації податкових зобов`язань.

Зокрема, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_2 у період з 04.02.2015 по 30.09.2016 забезпечив прикриття незаконної діяльності, зокрема, червень 2016 - ТОВ «БК «ЗАПОРІЖЖЯ-БУД» 95 щодо ухилення від сплати податків шляхом укладення нікчемних угод та документального оформлення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахунках підприємства, складанні від імені службових осіб ТОВ «ТК Гама» первинних документів щодо реалізації товарів, робіт, послуг, складанні та видачі документів податкової звітності.

Таким чином, зазначеним вище способом, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_2 , переслідуючи спільну мету прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарювання реального сектору економіки, придбано ТОВ«ТК Гама», та використовуючи його реквізити, печатку, електронні ключі тощо, протягом періоду з 04.02.2015 по 30.09.2016 забезпечено здійснення банківських фінансових операцій з перерахування отриманих від підприємств реального сектору економіки 46 228 220,65 грн. у безготівковій формі на інші підконтрольні суб`єкти господарської діяльності та подальшого конвертування з безготівкової форми у готівку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що первинні документи виписані від імені ТОВ «ТК Гама» та підписані ОСОБА_5 , не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності у таких документах всіх формальних реквізитів, що передбаченні чинним законодавством України.

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на ту обставину, що вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по кримінальній справі №335/12032/16-к не містить посилань на незаконно здійснені ТОВ «ТК Гама» операції з позивачем, оскільки статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 205 КК України, фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми, злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємництва виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Таким чином, наявність у даному випадку судового рішення, прийнятого за результатами розгляду кримінальної справи про злочин, предметом якої є податки, збори, а саме - вироку суду, яким встановлено що з моменту підписання документів про призначення на посаду директора ТОВ «ТК Гама» ОСОБА_5 фактично у діяльності товариства участі не брав, жодні документи не підписував, розрахунковими документами товариства не користувався, а також не залучав з цією метою будь-яких інших фізичних осіб. Умисні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які виразилися у фіктивному підприємництві, тобто придбанні суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, кваліфікуються за ч. 2 ст. 205 КК України.

Як слідує з матеріалів справи, господарська операція по придбанню товару (робіт) позивачем у контрагента мали місце в червні - липні 2016 року, саме в період, охоплений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016 по кримінальній справі №335/12032/16-к.

Слід зазначити, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена рішенням суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому відображення в податковому обліку наслідків такої господарської операції є безпідставним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.05.2018 (справа №826/11377/14), а відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

У постанові Верховного Суду від 05.05.2018 по справі 826/11377/14, та від 27.02.2018 у справі № 813/1974/17 зазначено, що первинні документи, які стали підставою для формування показників податкової звітності підприємства, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого у взаємовідносинах з юридичною особою - позивачем у справі встановлена вироком суду, що набрав законної сили, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, оскільки статус фіктивного підприємства за наявності зазначених умов несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами».

А відтак з урахуванням факту фіктивності господарської діяльності спірного постачальника позивача згідно з вироком суду (копію якого долучено судом до матеріалів справи) суд вважає, що встановлені вказаним вироком обставини свідчать про відсутність реального характеру поставок між ТОВ «БК «Запоріжжя-буд» та ТОВ «ТК Гама». Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що первинні документи, виписані для оформлення господарських операцій позивача з цим контрагентом, не мають юридичної сили первинних документів та не можуть підтверджувати правомірність формування даних податкового обліку позивача, а тому податковим органом правомірно та у відповідності до приписів законодавства позивачу донараховано суму податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість.

Крім того, суд щодо посилань позивача стосовно неправомірності дій відповідача під час проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваних рішень, відсутності доступу вбачає за доцільне звернути увагу на те, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

Відповідно до частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «БК «Запоріжжя-буд» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 9 359,92 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Запорізькій області пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (45,45%).

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 3, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 300 545,00 грн., в тому числі за основним платежем 240 436,00 грн., та за штрафними санкціями 60 109,00 грн.

Визнати проти правним та скасувати частково податкове повідомлення-рішення від 22.03.2018 № (форма «Р»), яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 323 522,50 грн., в тому числі за основним платежем на суму 258 818,00 грн., та штрафними санкціями 64 704,50 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Запоріжжя-буд» суму судового збору у розмірі 9 359,92 грн. (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 92 копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.10.2019.

Суддя І.В. Батрак