Справа № 1.380.2019.005054
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005054
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 жовтня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як слідує з матеріалів позовної заяви така підписана адвокатом ОСОБА_2, як представником ОСОБА_1.

На підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_2 здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 до позовної заяви додано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №677;

- копію ордера про надання правової допомоги серії ЛВ №178002;

- копію договору про надання правової допомоги №23/09-19-1 від 23.09.2019 року.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді (ч. 5 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи (ч. 6 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю. При цьому, положення частини четвертої статті 59 КАС не містять правил, які б дозволяли адвокату підтверджувати свої повноваження поданням копії ордеру, навіть завіреної самим адвокатом.

Як слідує з долученої до матеріалів позовної заяви копії ордера адвоката ОСОБА_2, така завірена самим адвокатом, тобто не засвідчена у визначеному законом порядку.

Вказана правова позиція судді узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 27 серпня 2019 року у справі №826/12998/17.

Разом з тим, суддя зазначає, що за пунктами 2, 12, 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27.05.2017 року № 151 (далі - Положення), ордер на надання правової допомоги є письмовим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом №5076-VI та іншими законами України.

Ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності). Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Пунктом 4 Положення визначено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Суддя зазначає, що у порушення вимог пункту 14 Положення, адвокат ОСОБА_2 не надав зворотної сторони ордера, на якій повинна вказуватись інформація щодо наявності/відсутності обмежень його правомочності відповідно до умов договору про надання правової допомоги.

Відтак, оскільки копія ордера серії ЛВ №178002 не містить усіх реквізитів, передбачених Положенням, то в розумінні вищенаведених норм законодавства не є документом, що підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_1.

Вказана правова позиція судді узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 15 серпня 2019 року у справі № 9901/443/19.

Суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі «ОСОБА_3 проти України» (п. 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у п. 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Повернення позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд учасником справи особисто або через представника.

За наведених обставин, враховуючи факт підписання позовної заяви особою, яка не надала відомостей на підтвердження права її підписувати, суддя дійшов висновку, що даний позов слід повернути позивачеві на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суддя роз'яснює позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 248, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобовязання вчинити дії повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № МР_АВ270694SIS_9903208 від 27 вересня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складно 04.10.2019 року.

Суддя Клименко О.М.