Справа № 520/11152/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2019 р.Справа № 520/11152/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року по справі № 520/11152/18

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року частково задоволено адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення.

На зазначене рішення суду Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу. Водночас з апеляційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 р. призначено розгляд клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року по справі № 520/11152/18 у судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи клопотання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

В обґрунтування поданого клопотання апелянт зазначив, що Харківське управління ОВПП ДФС на цей час не є самостійною юридичною особою, а являється структурним підрозділом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Отже сплату судового збору здійснює Офіс великих платників податків ДФС. Вказує, що ним було своєчасно вжито всіх можливих заходів для своєчасної сплати судового збору. Так, Харківським управлінням було підготовлено та направлено доповідну записку № 10592/28-10-50-05-15 від 18.02.2019 р. щодо необхідності сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, Офіс був позбавлений можливості здійснити сплату судового збору з рахунків Офісу ВПП ДФС, оскільки, відповідно до повідомлень від Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва про зупинення операції з бюджетними коштами, у зв`язку із виконавчими провадженнями відносно Офісу щодо безспірних списань коштів з рахунків та до надання інформації, що може вплинути на процес безспірного списання коштів було зупинено операції з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України. Відновлення операцій з бюджетними коштами відбувається протягом п`яти робочих днів, за умови надання інформації про безспірне списання коштів.

Також, заявник вказав, що Офіс ВПП ДФС в повній мірі фінансується з Державного бюджету України та розблокування рахунків, виділення відповідних коштів потребує певного часу, а тому відповідач з об`єктивних причин був позбавлений можливості сплатити судовий збір у встановлений строк.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд враховує практику Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2018 по справі № 753/7279/18, а саме висновки суду, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Апелянт повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 р. зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Водночас, суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішення суду першої інстанції проголошене 04.02.2019 р., а повний текст рішення складений 13.02.2019 р.

Відповідачем 12.03.2019 р., тобто в межах строку, що визначений ч. 2 ст. 295 КАС України вже подавалася апеляційна скарга на вказане вище рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 р. апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 р. по справі № 520/11152/18 залишено без руху та надано апелянту строк - 10 днів з часу отримання цієї ухвали, для усунення її недоліків шляхом надання Другому апеляційному адміністративному суду документу про сплату судового збору в розмірі 2643 грн.; надання Другому апеляційному адміністративному суду оригіналу або засвідченої належним чином копії довіреності на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на подання апеляційної скарги від імені Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 р. у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору та продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року по справі № 520/11152/18, - відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 р. апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 р. по справі № 520/11152/18 повернуто скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги відповідач отримав 13.05.2019 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Повторно апеляційну скаргу подано 13.09.2019 р., тобто після спливу чотирьох місяців, з моменту отримання копії ухвали суду про повернення апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вказує, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 року справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що апелянт, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку контролюючого органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками, викладеними, зокрема, Верховним Судом у постановах від 02.11.2018 року по справі № 810/3539/17, та від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17 та від 19.02.2019 року по справі № 820/2921/17.

Наведені в клопотанні про поновлення строку обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги, оскільки не є об`єктивно непереборними. Крім того, судом враховується та обставина, що після повернення вперше поданої апеляційної скарги і до моменту повторного подання апеляційної скарги минув значний строк - чотири місяці.

Враховуючи наведене, значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження, відсутність належних доказів щодо існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали поданню апеляційної скарги, на підставі матеріалів справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 118, 121, ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250, 295, 298, 299, ч.2 ст. 321, ст. 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року по справі № 520/11152/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис)Ральченко І.М. Катунов В.В.