Справа № 627/185/19
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/185/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Казакової О.С.,

представника відповідача- Коваля С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області , третя особа на стороні відповідача : інспектор СРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Коваль Сергій Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспетора СРПП від 05.02.2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 05.02.2019 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог дорожнього знаку 3.3 ПДР України « Рух вантажних автомобілів заборонено» .Вважає, що постанова серії ДПО 18 № 202677 від 05.02.2019 р. є незаконною та протиправною, просить її скасувати, а провадження в справі закрити, оскільки автомобль ,яким керував позивач , до вантажних не відноситься , а використовується для перевезення пасажариів.

У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , позов підтримав , просить задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився , про причини неявки суду не повідомив , про розгляд справи повідомлявся належним чином та в установлений законом строк.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечував , пояснивши , що автомобіль ,яким керував ОСОБА_2 відноситься до вантажних та водій порушив вимоги ПДР України , проїхавши на заборонений знак .

Суд, заслухавши пояснення третьої особи , дослідивши письмові докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено такі обставини.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і впорядку, встановлених законом.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Конституції України).

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного нормативного акту зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «; Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, також у випадках визначених законом поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення і приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання ( п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону) при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Судом встановлено , що 05.02.2019 р., о 11 годині 20 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ -10182 номерний знак НОМЕР_1 по вул.Миру, 223 смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. « Рух вантажних автомобілів заборонено» , чим порушив вимоги п.8.4 ( в) Правил дорожнього руху України.

Вказаний факт був встановлений інспетором СРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області , який постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 202677 від 05.02.2019 р. , притягнув відповідача до адміністративної відповідальності , передбаченої ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі визначеном законом.

Позивач з постановою у справі про адміністративне правопорушення відносно нього не погодився та вказав, що адміністративне правопорушення він не скоював, оскільки автомобіль ,яким він керував не відноситься до вантажних та призначений для перевезення пасажирів.

Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_2 звернувся в суд за захистом свого порушеного права.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно Статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено , що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306 "Про правила дорожнього руху" (далі - ПДР України, Правила) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.4. "в" ПДР України встановлені заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

Стаття 247 КУпАП містить вичерпний перелік обставин, на підставі яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП .

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру в Полтавській області від 27.08.2019 р. , відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів 20.01.2006 р. в Чутівському ВРЕВ п/п УМВС України в Полтавській області , транспортний засіб марки ГАЗ -10-182 , тип кузова « пасажирський -С і D, кількість сидячих місць з водієм -16 , поставлено на облік із видачею тимчасового реєстраційного талону при уточнені реєстраційних даних транспортного засобу.

21.03.2006 р. в цьому ж ВРЕВ здійснено реєстрацію зазначеного транспортного засобу з видачею свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , в особливі відмітки внесено запис : « автобус не загального призначення « .

Вказаний транспортний засіб марки ГАЗ -10-182 був ввезений в Україну і розмитнений як автобус спеціальний для перевезення вахтових бригад , загальна кількість місць до 20 , включно з водієм.

Разом з тим , відповідно до розділу 1 ст.1 Закону України « Про автомобільний транспорт» , автобус -транспортний засіб ,який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більш ніж дев`ять з місцем водія включно.

Отже , транспортний засіб марки ГАЗ -10-182 за своїми технічними характеритиками призначений для перевезення пасажирів.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушення саме позивачем, а тому спростувати пояснення позивача,викладені в позові , і будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на користь цієї особи, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння саме ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі по тексту - ЕСПЛ) як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному "право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Слід зазначити, що починаючи зі справ "Енгель та інші проти Нідерландів" ("Engel and Others v. the. Netherlands", 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), "Озтюрк проти Німеччини" ("Ozturk v. Germany", 21.02.1984, no. 8544/79), "Лутц проти Німеччини" ("Lutz v. Germany", 25.08.1987, no. 9912/82) ЄСПЛ тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У деяких справах проти України ЄСПЛ констатував порушення статей 6 і 7 Конвенції, а також ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції у справах про адміністративні правопорушення, як наприклад, у справах Гурепка проти України" ("Gurepka v. Ukrain", 06.09.2005, no. 61406/00), "Гурепка проти України (№ 2)" "Gurepka v. Ukraine (no. 2)", 08.04.2010, no. 38789/04), "Лучанінова проти України" ("Luchaninova v. Ukraine", 09.06.2011, no. 16347/02), "Вєренцов проти України" ("Vyerentsov v. Ukraine", 11.04.2013, no. 20372/11) та інші.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Суд вказує, що для встановлення "обґрунтованість … висунутого … кримінального обвинувачення" у матеріалах справи про адміністративні правопорушення мають міститися достатня кількість об`єктивних доказів, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Таким чином, відповідачем в підтвердження зазначених доводів не надано жодного належного доказу, передбаченого статтею 251 КУпАП.

Суд зазначає, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не суб`єкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, в межах розгляду цієї справи встановлено, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №202677 від 05.02.2019 р . про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності діяв без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляну на встановлені факти, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без наявності доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували порушення позивачем п.8.4.(в) Правил дорожнього руху України, а тому позов слід задовольнити - постанову у справі про адміністративне правопорушення серія серії ДПО 18 №202677 від 05.02.2019 р. інспетора СРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП Коваля С.О. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а провадження у адміністративній справі відносно нього закрити.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст.251,280,288,293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області , третя особа на стороні відповідача : інспектор СРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Коваль Сергій Олексійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову інспектора СРПП Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області Коваля Сергія Олексійовича серії ДПО 18 № 202677 від 05.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вовк Л. В.