Справа № 1.380.2019.000412
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8216/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Лунь З.І.; складене у повному обсязі 10 липня 2019 року) в справі № 1.380.2019.000412 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправним наказ Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області) від 17 грудня 2018 року № 3-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та скасувати його;

- поновити її, ОСОБА_2, на роботі з часу звільнення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ ГУ ДФС у Львівській області від 17 грудня 2018 року № 3-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора відділу комунікацій управління організації роботи ГУ ДФС у Львівській області з 17 грудня 2018 року.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді допущене до негайного виконання.

24 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; зобовязання відповідача сплатити належні податки із встановленої судом суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та правильно відобразити у податковій звітності сплачені суми податків, зокрема, у звітах щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Вимоги заяви обгрунтовувала тим, що рішенням суду від 19 червня 2019 року її поновлено на роботі. Однак, суд не вирішив питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року стягнуто з ГУ ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2018 по 19.06.2019 в сумі 30 000,00 грн.

Рішення суду в частині стягнення суми заробітку за один місяць у розмірі 4800,00 грн (з урахуванням належних до сплати податків та інших обовязкових платежів) допущене до негайного виконання.

Не погодившись із цим додатковим рішенням, його оскаржило ГУ ДФС у Львівській області, яке вважає, що це рішення постановлене з помилковим застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Тому просило скасувати додаткове рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції невірно обрахував час вимушеного прогулу. Крім того, вказало, що воно оскаржило рішення суду першої інстанції, яким ОСОБА_2 поновлено на посаді.

У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач подала до суду заяву, у якій просить слухати справу без її участі. Вимоги апеляційної скарги не визнає; рішення суду першої інстанції підтримує в повному обсязі.

Судом задоволено заяву ГУ ДПС у Львівській області і проведено заміну первинного відповідача - Головне управління ДФС у Львівській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Як встановлено судом, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 857/7883/19 за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000412 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Львівській області задоволено.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000412 скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі відмовлено.

Тобто, рішення суду першої інстанції, яким не було вирішено питання про стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасоване; у поновленні позивача на посаді відмовлено.

А відтак, відсутні підстави для постановлення додаткового рішення у цій справі про стягнення з ГУ ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у цій справі підлягає скасуванню з прийняттям рішення про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року в адміністративній справі № 1.380.2019.000412 скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 1.380.2019.000412 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_1
Постанова складена у повному обсязі 04 жовтня 2019 року.