Справа № 199/4593/19(2-а/199/156/19)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 199/4593/19(2-а/199/156/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року ( суддя першої інстанції Руденко В.В.) у справі №199/4593/19(2-а/199/156/19) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 577994 від 28.05.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 28.05.2019 року позивач керував транспортним засобом MAN TGХ (номерний знак НОМЕР_1) з причепом марки TAD Classic (номерний знак НОМЕР_2), був зупинений поліцейським роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_3, яким винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 577994. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення , передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові, водій, керуючи транспортним засобом MAN TGХ (номерний знак НОМЕР_1) з причепом марки TAD Classic номерний знак НОМЕР_2, перевозив негабаритний вантаж без дозволу відповідного органу, у звязку з чим накладено штраф у розмірі 510,00 грн. Позивач зазначає, що 25.05.2019 року здійснював перевезення вантажу, транспортні габарити якого не перевищували нормативно встановлених, а саме становила ширина 2,5 м., висота 3,3 м. транспортна ширина та висота вантажу підтверджується копією товарно-транспортної накладної № 28/05-1-1 від 28.05.2019. Працівник поліції проводив заміри габаритів вантажу, пристроєм сумнівного походження «рулеткою», на який не було предявлено свідоцтво видане уповноваженим органом виконавчої влади у сфері метрології. Позивач зазначає, що працівник поліції в постанові не вказав фактичні габарити ТЗ з вантажем, що могло б надати підстави вважати наявність порушення нормативно встановлених параметрів.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 було складено постанову серії ДП18 № 577994 від 28.05.2019 року, відповідно до змісту якої притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн.

Так в постанові зазначено, що 28.05.2019 о 15:40 год. на а/д Київ Харків Довжанський М-03, 208 км, водій керував ТЗ з НП та перевозив великогабаритний вантаж «сільгосптехніка» шириною більше 2м 60см, а саме складала 3м 30см без відповідного дозволу погодженого з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно з п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити), без погодження з органами Національної поліції України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В якості доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеозаписом.

З оглянутого відеозапису вбачається, що працівник патрульної поліції здійснював заміри габаритів вантажу, який перевозився позивачем, на місці зупинки транспортного засобу із використанням вимірювальної рулетки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У спірних відносинах відповідач здійснював габаритно-ваговий контроль не в місці спеціально обладнаному для здійснення габаритно-вагового контролю та не мав вимірювального обладнання яке проходить періодичну перевірку, з подальшим пломбуванням та видачею відповідного свідоцтва уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, що свідчить про порушення посадовою особою відповідача спеціального порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: перевезення вантажу, габарити якого перевищують нормативно встановлені, без погодження з органами Національної поліції України, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено, оскільки наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний належним доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, з огляду на встановлений факт проведення відповідачем габаритно-вагового контролю без дотримання відповідної процедури.

Будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості оскаржуваної постанови відповідачем не надано.

Враховуючи, що обов'язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, оскільки вина позивача не доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2019 року у справі №199/4593/19(2-а/199/156/19) скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 577994 від 28.05.2019 винесену поліцейським роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 28.05.2019 року закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко