Справа № 120/2751/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

08 жовтня 2019 р. Справа № 120/2751/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара Павла Анатолійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до: Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль" з адміністративним позовом до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 28.09.2018 в процесі реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності банку на комплекс будівель та споруд, а саме: адміністративну будівлю з прибудовами, загальною площею 1911,5 кв. м. та блоку гаражів, загальною площею 95,9 кв. м., що розташовані в АДРЕСА_1 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» виявив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження вказаних об`єктів нерухомості (арешт нерухомого майна).

Зокрема, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №139460997 від 28.09.2018 державну реєстрацію обтяження за №6143932 зареєстровано 02.12.2007 Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Староміського району б/н від 17.04.2000. Особою майно, якої обтяжується є БУ-148, код ЄДРПОУ боржника не вказано, особу на користь якої встановлено обтяження не зазначено.

Вказане нерухоме майно набуто банком у власність згідно із договором купівлі-продажу від 31.08.2000, укладеного між Дочірнім підприємством «Будівельне управління №148 «Відкритого акціонерного ордена Трудового Червоного Прапора товариства транспортного будівництва тресту «Південзахідтрансбуд», та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є AT «Райффайзен Банк Аваль».

Нерухоме майно передано у власність банку згідно акту прийому-передачі від 16.10.2001. Право власності на нерухоме майно зареєстроване КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 21.02.2002 за реєстровим № 366.

З метою виключення записів про обтяження нерухомого майна банку в Єдиному реєстрі заборон відчуження, банк звернувся до Староміського відділу ДВС міста Вінниці із письмовою заявою про зняття обтяження з нерухомості. Листом від 19.10.2018 №23169/15-25/25 Староміський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області повідомив, що згідно даних ЄДРВП та АСВП відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ДП «Будівельне управління-148» станом на 19.10.2018 у відділі не перебуває. Для зняття арешту з майна боржника ДП «Будівельне управління-148» запропонував банку надати копію постанови б/н від 17.04.2000, на підставі якої накладено арешт.

Позивач вказує, що отримавши копію постанови ВДВС від 17.04.2000, банк звернувся із повторною заявою №170-1/7 від 25.02.2019 до відповідача з проханням зняти арешт з майна, яке належить банку. Однак, відповідач листом від 14.03.2019 №7503/15-25/25, який надійшов до банку 25.03.2019 відмовив позивачу у знятті арешту з вказаного нерухомого майна. При цьому зазначив, що згідно даних ЄДРВП та АСВП відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ДП «Будівельне упраління-148» станом на 14.03.2019 у відділі не перебуває, та про відсутність законних підстав для зняття арешту з нерухомого майна.

За таких обставин, наявність інформації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт приміщень припиненої юридичної особи, перешкоджає банку повноцінно реалізувати усі права законного власника нерухомого майна, а саме банк позбавлений права розпоряджатись вказаним майном на свій розсуд. Відтак, наявність арешту перешкоджає реалізації АТ «Райффайзен Банк Аваль» права на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном, що і стало підставою для звернення позивача із позовною заявою про зняття арешту з вказаного майна.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

20.09.2019 представником позивача подано заяву про усунення недоліків, які зазначені в ухвалі суду від 02.09.2019, зокрема, клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України. В даній ухвалі також зазначено, що клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду розглядатиметься в судовому засіданні. Встановлено відповідачу 3-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача підтримала клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та просила його задовольнити. Мотивуючи дане клопотання, представник зазначила, що АТ «Райффйзен Банк Аваль», від імені якого вона діє як адвокат, вважаючи, що спір має приватно-майновий характер, 19.04.2019 звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, законним власником якого є банк, а саме: з комплексу будівель та споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 35, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Староміського районного управління юстиції б/н від 17.04.2000, дата державної реєстрації обтяження Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 02.12.2007, реєстраційний № обтяження 28133333. Фактично ж спір стосується захисту права власності нерухомого майна, що належить банку, а наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про арешт майна ліквідованої юридичної особи, перешкоджає банку в повній мірі розпоряджатись вказаним майном.

В підготовчому засіданні 05.06.2019, Господарський суд Вінницької області ухвалив закрити провадження у справі відповідно до п. 1.ч. 1 ст. 231 ГПК України. Повний текст ухвали складено 10.06.2019, до банку ухвала суду надійшла 14.06.2019.

Відтак, позивач вирішив звернутись із відповідним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.

Крім того, представник позивача повідомила, що вона як єдиний представник банку, яка супроводжує вказану справу 18.06.2019 з робочого місця терміново була госпіталізована для проведення екстреної операції, та в період з 18.06.2019 по 01.07.2019 перебула на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності, виданими КПП ЛОР «ЛОІЛ» від 20.06.2019 серія АДП 034718 та військово-медичним клінічним ценром Західного округу від 20.06.2019 серія АДП № 141520, а в подальшому з 01.07.2019 по 26.07.2019 продовжувала курс лікування за місцем проживання, що підтверджується листком непрацездатності серія АДУ № 236394 виданим КПП 4 МП м. Львова.

Однак, після закриття лікарняного, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я в післяопераційний період ОСОБА_1 вимушена була звертатись за допомогою до медичних лікувальних закладів для проведення додаткових обстежень та консультацій. Вказані обставини підтверджуються висновками лікувальних закладів від 09.08.2019, 13.08.2019, 20.08.2019, 23.08.2019.

Враховуючи вищевикладені обставини, представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що вона, як представник банку з об`єктивних причин звернулась з даним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду лише 23.08.2019.

Відтак, представник позивача вважає, що строки звернення до суду пропущені з поважних причин.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, відзиву на позовну заяву подано не було.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" строку звернення до суду, Вінницький окружний адміністративний суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судом встановлено та як зазначає сам представник позивача, що в процесі реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності банку на комплекс будівель та споруд, а саме: адміністративну будівлю з прибудовами, загальною площею 1911,5 кв. м. та блоку гаражів, загальною площею 95,9 кв. м., що розташовані в АДРЕСА_1 , АТ «Райффайзен Банк Аваль» 28.09.2018 виявив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження вказаних об`єктів нерухомості (арешт нерухомого майна).

Разом з тим, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №139460997 від 28.09.2018 (а.с. 14) державну реєстрацію обтяження за №6143932 зареєстровано 02.12.2007 Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Староміського району б/н від 17.04.2000.

Тобто, з аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку більше ніж десять місяців.

Крім того, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.06.2019 провадження у справі №902/321/19 за позовом АТ "Райффайзен Банк Аваль" до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Перша Вінницька державна нотаріальна контора про зняття арешту з комплексу будівель та споруд, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Староміського районного управління юстиції б/н від 17.01.2000, дата державної реєстрації обтяження Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 02.12.2007, реєстраційний номер обтяження 6143932 - закрито.

При цьому, до Вінницького окружного адміністративного суду з даним позовом позивач звернувся лише 23.08.2019.

Посилання представника позивача на те, що вона єдиний представник банку, яка супроводжує вказану справу та 18.06.2019 з робочого місця терміново була госпіталізована для проведення екстреної операції, та в період з 18.06.2019 по 01.07.2019 перебула на стаціонарному лікуванні, а з 01.07.2019 по 26.07.2019 продовжувала курс лікування за місцем проживання, суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відтак, представляти інтереси у даній справі може як адвокат (представник) так і керівник або член виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення.

Крім того, суд критично оцінює пояснення представника позивача, що 18.06.2019 була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікуванні, тому не могла звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду з даним позовом раніше, оскільки, ухвала про закриття провадження винесена Господарським судом Вінницької області 05.06.2019, при цьому, суд звертає увагу, що представник позивача ОСОБА_1. брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тому достеменно знала про прийняте рішення 05.06.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку про достатність часу для підготовки відповідного адміністративного позову та звернення до суду.

Тобто, з аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з визнанням протиправної бездіяльності Староміського відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з пропуском строку звернення до суду.

Між тим, суд звертає увагу, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право доступу, яке не є абсолютним і може підлягати законним обмеженням, які мають законну мету та використаними засобами та досягнутими цілями. Таким законним обмеженням є передбачені законом строки звернення до суду, які можуть бути поновлені за заявою заявника із зазначенням та обґрунтуванням поважних причин та надання належних доказів щодо причин пропуску строків звернення до суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що про існування обставин, які стали підставою звернення до суду позивач повинен був дізнатись 02.12.2007, разом з тим, суд приймає до уваги, що фактично позивач дізнався про порушене право 28.09.2018, суд приходить до висновку, що реалізація права АТ "Райффайзен Банк Аваль" на судовий захист в рамках справи №120/2751/19-а відбулась поза межами встановлених строків, що є підставою для залишення позову даної особи без розгляду.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 «Пономарьов проти України» суд вказав, що: <...>Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду в серпні 2019 року з позовними вимогами, які стосуються бездіяльності Староміського ВДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо незняття арешту накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Староміського районного управління юстиції б/н від 17.04.2000 на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та зняття арешту з комплексу будівель та споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Староміського районного управління юстиції б/н від 17.04.2000, дата державної реєстрації обтяження Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 02.12.2007, реєстраційний № обтяження 6143932, відбулось поза межами строку, установленого п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з наведеними позовними вимогами позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв`язку з чим позов АТ "Райффайзен Банк Аваль" належить залишити без розгляду, внаслідок чого клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Керуючись 2, 3, 6, 9, 122, 123, 243, 248, 287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Комар Павло Анатолійович