Справа № 826/12148/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Степанюка А.Г.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Реутов І.В.,

від відповідача 1: не з`явились,

від відповідача 2: Ілюченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Данфосс ТОВ" до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Данфосс ТОВ" з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, відповідно до змісту якого просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 04 липня 2017 року № КТ-UA-2017, від 13 липня 2017 року № КТ-UA-2017, від 08 вересня 2017 року №КТ-UA-2017, від 14 вересня 2017 року №КТ-UA-2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 01 вересня 2019 року №19508/6/99-99-19-03-03-15;

- зобов`язати Київську міську митницю ДФС прийняти рішення про присвоєння коду згідно з УКТ ЗЕД наступним товарам: датчик температури (марка та модель яких, визначені у п. 6 прохальної частини позовної заяви).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі необґрунтованих висновків, було прийнято оскаржувані рішення про визначення коду товару. Позивач наголошує, що датчики температури є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування, без яких неможлива робота таких приладів та, відповідно, мають класифікуватися разом з ними, тобто у товарній позиції 9032.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, що на думку апелянта призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновок суду про неправомірність оскаржуваних позивачем рішень Київської міської митниці Державної фіскальної служби України ґрунтується виключно на тому, що тягар доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, проте, суд першої інстанції дійшов висновку, що митний орган не дотримався відповідного обов`язку та не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів правомірності прийнятих ним рішень про визначення коду товару.

Проте, апелянт вважає, що відповідні висновки суду не відповідають дійсності та спростовуються тим, що приймаючи відповідні рішення митний орган діяв у суворій відповідності згідно з приписами чинного законодавства, зокрема, Митного кодексу.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права при вирішенні даного спору в частині, що стосується наданої позивачем до митного оформлення технічної документації на товар.

Разом з цим, апелянт звертає увагу суду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст. 8, 9, 242 КАС України, а також ігнорування Окружним адміністративним судом м.Києва позиції Європейського суду з прав людини. Так, відповідач зазначає про упередження ставлення суду першої інстанції до правової позиції контролюючого органу, з огляду на неврахування під час прийняття рішення у справі доводів та доказів, що були надані Київською митницею ДФС України до матеріалів справи.

Таким чином, Київська митниця ДФС вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару.

Позивачем, у свою чергу, було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а викладені у апеляційній скарзі доводи - такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Разом з цим, позивач стверджує, що суд першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи доказів в повній мірі з`ясував всі обставини справи, правомірно спростував доводи відповідача та дійшов законних та обґрунтованих висновків.

Також, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції, що аналогічні правові відносини вже були предметом розгляду у справі № 826/13660/17 за наслідками вирішення яклої Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2019 року дійшов висновку, що контролюючий орган, приймаючи оскаржувані рішення про визначення коду товару діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства.

За наведених обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м.Києва без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та вимоги викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу - відповідно.

Державна фіскальна служба України будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила та про причини його неявки суду не повідомила.

З огляду на зазначене, колегія суддів, керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Між ТОВ ІІ "Данфосс ТОВ" (покупець) та компанією Danfoss A/S Нордборг, Данія (продавець), 01 лютого 2016 року укладено договір № DU-99275 щодо поставки продукції такої як енергозберігаючого обладнання, засобів автоматичного і механічного регулювання, автоматики, модулів, елементів та комплектуючих до систем тепло,- водопостачання, опалення, холодильних систем, промислових виробничих ліній, а також рекламну та інформаційну продукцію.

У зв`язку з надходженням поставленого товару на митну територію України позивачем було подано до Київської митниці ДФС наступні митні декларації:

- від 26 червня 2017 року UA100120/2017/180353,

- від 04 липня 2017 року №UA100120/2017/180957,

- від 08 вересня 2017 року №UA100120/2017/185212,

- від 07 вересня 2017 року № UA100200/2017/018981, в яких задекларовано товари за кодами згідно УКТ ЗЕД.

Проте, контролюючим органом було прийнято рішення відповідно до яких, змінено коди УКТ ЗЕД, визначені позивачем у деклараціях, а саме: від 04 липня 2017 року № КТ-UA-2017, від 13 липня 2017 року № КТ-UA-2017, від 08 вересня 2017 року № КТ-UA-2017 та від 14 вересня 2017 року №КТ-UA-2017.

Вказані рішення винесено по відношенню до таких товарів:

- "датчик температури ASK 21 А 2м арт.084N2024", торгівельної марки Danfoss (Tianjin) LTD, країна виробництва: CBN Виробник: Danfoss; код товару змінено на ;

- "датчик температури ASK 21 М арт.084N2003", торгівельної марки Danfoss, країна виробництва: CBN Виробник: Danfoss (Tianjin) LTD; код товару змінено на ;

- "датчик температури МВТ 3560-0001-0150-10-120 арт.084Z4037", торгівельної марки Danfoss (Tianjin) LTD; код товару змінено на ;

- "датчик температури МВТ 3560-0001-0050-10-415 арт.084Z4098", Торговельна марка Danfoss А/S, Країна виробництва DK, Виробник: Danfoss; код товару змінено на ;

- "кімнатний датчик температури ESM-10 арт.087В1164", Торговельна марка Tasseron Sensors g Controls, Країна виробництва: NL, Виробник: Danfoss; код товару змінено на ;

- "датчик температури зовнішній, ІР 44 арт.140F1096", Торговельна марка Devi, Країна виробництва: NL, Виробник: Danfoss Poland Sp.z.o.o, код товару змінено на ;

- "датчик температури 10М, 15 КОНМ, PVC арт.140F1098", Торговельна марка Devi, Країна виробництва: NL, Виробник: Danfoss Poland Sp.z.o.o, код товару змінено на ;

- "датчик температури МВТ 153-2002-0350 арт.084Z6215", Торговельна марка Danfoss, Країна виробництва, DK, Виробник: Danfoss (Tianjin) LTD, код товару змінено на ;

- "датчик температури AKS21 W арт.084N2026", Торговельна марка Danfoss, Країна виробництва, DK, Виробник: Danfoss (Tianjin) LTD, код товару змінено на ;

- "датчик температури МВТ 3560-0000-0100-10-110 арт.084Z4031", Торговельна марка Danfoss, Країна виробництва, DK, Виробник: Danfoss (Tianjin) LTD, код товару змінено на ;

- "датчик температури МВТ 5116-В002-100-00 арт.084Z8257", Торговельна марка Danfoss, Країна виробництва, DK, Виробник: Danfoss A/S, код товару змінено на .

Вказані товари задекларовані позивачем під кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак, змінені відповідачем 2 на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об`єднані з іншими приладами).

Незгода позивача з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на технічні характеристики датчиків температури Danfoss, останні є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування без яких неможлива робота цих приладів та апаратури, зокрема, вони не можуть здійснювати жодних функцій (у т.ч. вимірювання температури) самостійно без приладів та апаратури керування температурою, а тому вони мають класифікуватися, разом із системою автоматичного регулювання в однаковій товарній позиції - 9032 за УКТ ЗЕД. Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, на якого покладено тягар доказування, не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що імпортований позивачем товар є апаратурою для автоматичного регулювання або керування та відповідають товарній позиції 9032.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятих рішень про зміну коду товару, а тому ці рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно пункту "а" ст. 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14.06.1983 р.), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1-4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Частиною 1 ст. 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ст. 248, 264 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 264 Митного кодексу України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України).

В силу положень частин 3-5 ст. 69 Митного кодексу України товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 N 650 (надалі - Порядок № 650).

За визначенням п. 3 розділу І вказаного Порядку класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів (п. 5 Порядку І розділу).

Як вбачається з матеріалів справи, задекларовані позивачем товари, згідно митних декларацій від 26 червня 2017 року №UA100120/2017/180353, від 04 липня 2017 року №UA100120/2017/180957, від 08 вересня 2017 року №UA100120/2017/185212, від 07 вересня 2017 року №UA100200/2017/018981 визначені останнім за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД (прилади та апаратура для автоматичного регулювання або керування: - частини приладдя), однак змінені відповідачем на код 9025 19 80 98 УКТ ЗЕД (ареометри та аналогічні занурю вальні прилади, термометри, пірометри, барометри, гігрометри та психрометри, із записувальними пристроями або без них, будь-які комбінації цих приладів: - термометр та пірометри, не об`єднані з іншими приладами).

Розглядаючи товарну позицію, визначену позивачем за кодом 9032 90 00 00 згідно УКТ ЗЕД, колегія суддів виходить із наступного.

Приміткою 7 (а) до товарної групи 90 УКТ ЗЕД Розділу XVIII (Прилади та апарати оптичні, для фотографування або кінематографії, вимірювання, контролю або вимірювання точності; апарати медико-хірургічні; годинники; музичні інструменти; їх частини та приладдя) встановлено, що прилади і апарати для автоматичного регулювання витрати, рівня, тиску або інших змінних параметрів газів чи рідини, або для автоматичного регулювання температури незалежно від того, чи базується їх дія на використанні електричних явищ, які змінюються залежно від параметрів, що підлягають автоматичному регулюванню, сконструйовані для приведення відповідного параметра до конкретної величини та утримування його, стабілізуючи від коливань, вимірюючи постійно або періодично дійсну величину.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 9032 90 00 00 УКТ ЗЕД апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів та апаратура для автоматичного керування температурою є частиною повністю укомплектованих систем автоматичного контролю і складається з таких пристроїв: пристрою для вимірювання регульованої змінної; регулювального пристрою та пускового, зупиняючого або виконавчого пристрою.

Апаратура для автоматичного контролю для рідин або газів або для автоматичного контролю температурою, відповідно до умов 7 (а) до товарної групи 90, складається з цих трьох пристроїв, які утворюють єдине ціле.

За умови додержання положень Приміток 1 і 2 до цієї групи, частини і приладдя апаратури або пристроїв цієї товарної позиції також включаються до цієї товарної позиції.

Разом з цим, відповідно до підпункту (і) пункту (5) розділу (В) Пояснень до товарної позиції 9025, до цієї товарної позиції включаються, крім іншого, термометри і пірометри опору, що працюють на основі зміни електричного опору металу або напівпровідника.

Таким чином, датчики температури, які є термометрами опору, що працюють на основі зміни електричного опору метолу або напівпровідника і призначені для вимірювання температури, мають ознаки не комплексного виробу, який відповідно до Правила 2а) ОПІ класифікуються як комплексний, так як він має основні характеристики такого комплексного виробу (здатний вимірювати температуру хоча і не має здатності відображати температуру).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що більшість із задекларованих датчиків представляють собою кабель (для приєднання до приладу автоматичного регулювання або керування Danfoss) із вмонтованою чутливою частиною (платиновий елемент) на кінцівці або металевий циліндр із трубкою із чутливою частиною (платиновим елементом), оснащений перетворювачем вихідного електричного сигналу.

Принцип дії датчика полягає у тому, що прилад автоматичного регулювання або керування температурою Danfoss передає електричний сигнал, що проходить через датчик і повертається назад до приладу, який порівнює напругу надісланого електричного сигналу та того, що повернувся і на основі цих даних прилад, а не датчик, встановлює температуру середовища та автоматично вживає заходів щодо ї підвищення або заниження.

Отже, виходячи із технічних характеристик датчиків температури, слід дійти висновку, що вони є частиною системи автоматичного регулювання або керування Danfoss та призначені для використання виключно або головним чином в приладах та апаратурі регулювання або керування температурою приладів Danfoss.

Зважаючи на те, що датчики температури Danfoss є безпосередніми частинами приладів та апаратури автоматичного регулювання або керування без яких неможлива робота цих приладів та апаратури, зокрема, останні не можуть здійснювати жодних функцій (у т.ч. вимірювання температури) самостійно без приладів та апаратури керування температурою, колегія суддів приходить до висновку, що вони мають класифікуватися, разом із системою автоматичного регулювання в однаковій товарній позиції 9032.

Аналогічного правового висновку дійшла колегія суддів Касаційного адміністративного суду за результатом розгляду адміністративної справи № 826/13660/17 про що вказується у постанові Верховного суду від 23 серпня 2019 року.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не наведено достатніх правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень про визначення коду товару, що у свою чергу свідчить про їх протиправність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність прийнятих ним рішень у межах спірних правовідносинах.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення відповідача-1, не відповідають критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та такими, що прийняті відповідачем необґрунтовано.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані представником відповідача в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді А.Г. Степанюк

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 07 жовтня 2019 року