Справа № 240/9070/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/9070/19

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

27.06.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому він просить:

- визнати протиправною відмову відповідача внести виправлення до облікових персональних даних ОСОБА_1 у відомчій електронній інформаційній базі ІКІС ПФУ підсистема: «Призначення та виплата пенсій» в графі «ознака роботи» щодо існуючого запису «працюючий, підприємець» (версія 1.6.35.1 від 21.01.2019, орган ПФУ - 6435 Коростишівське ОУ ПФУ);

- зобов`язати відповідача виключити з персональних облікових даних ОСОБА_1 в електронній інформаційній базі ПФУ (зокрема, ІКІС підсистема «Призначення і виплата пенсії», з персональної електронно-облікової картки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 форми ОК-5 ) недійсну після 20.03.2018 інформацію про те, що ОСОБА_1 є працюючим підприємцем.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що раніше на засадах самозайнятої фізичної особи він здійснював незалежну професійну індивідуальну адвокатську діяльність, яку зупинив власною заявою. Наразі ніде не працює, є особою з інвалідністю, однак у інформаційній базі ПФУ позивач і досі значиться, як працюючий підприємець. Позивач вважає вказані відомості недійсними та такими, що підлягають виключенню.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.

09.08.2019 відповідач у строк та у порядку, визначеному статтею 162, частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіслав до відділу документального забезпечення суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ГУ ПФУ в Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, оскільки саме контролюючий орган ДФС спочатку повинен внести відомості про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (позивача), лише після цього орган ПФУ може внести ці відомості до підсистеми ІКІС ПФУ (а.с. 27-29).

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що з 01.01.2019 позивач має статус судді у відставці, отримує щомісячне довічне грошове утримання і перебуває на обліку у Коростишівському ОУ ПФУ в Житомирській області, правонаступником якої є ГУ ПФУ в Житомирській області, яка є володільцем та користувачем електронної бази даних з персональними даними щодо фізичних осіб отримувачів пенсій та різних виплат від ПФУ.

З 2011 до 20.03.2018 ОСОБА_1 на засадах самозайнятої фізичної особи здійснював незалежну професійну індивідуальну адвокатську діяльність (а.с. 10-11), яку припинив згідно з заявою на підставі п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що були внесені відомості до Єдиного державного реєстру адвокатів України.

З дня зупинення професійної індивідуальної адвокатської діяльності 20.03.2018 і до даного часу позивач ніде не працює та жодну трудову діяльність не здійснює, з 2009 року є особою з інвалідністю.

Про зупинення адвокатської діяльності позивачем повідомлено у місцевий орган ПФУ з наданням витягу Єдиного реєстру адвокатів України.

10.04.2018 до територіального органу ОДПІ ГУ ДФС позивачем подано заяви про зняття з обліку за формами №8-ООП і за №7-ЄСВ, а також документи про сплату податків, ЄСВ, звіти та декларації за період до 01.04.2018 (а.с. 12-13).

На свій інформаційний запит позивачем від Коростишівського ОУ ПФУ отримано відповідь №2227/02 від 13.02.2019 з доданим витягом з електронної бази ІКІС ПФУ "Підсистема призначення та виплати пенсії" версія 1.6.35.1 від 21.01.2019. Зміст вказаного документа засвідчує, що у зазначеній інформаційній базі ПФУ станом на 21.01.2019 і до цього часу у персональних даних ОСОБА_1 вказані відомості про те, що він і досі є працюючим підприємцем (а.с. 14-15).

Заява позивача про виключення вищезгаданої інформації з електронної бази щодо персональних даних позивача листом від 27.02.2019 №2902/05 Коростишівським ОУ ПФУ була залишена без задоволення з посиланням на незавершення в органах ДФС процесу державної реєстрації припинення незалежної професійної діяльності позивача та зняття з обліку відповідно до п.п.2 п.11.18 наказу МФУ від 09.02.2011 №1588 (а.с. 16 та а.с.16 на звороті).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статей 21, 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003, статей 5, 8, 9 Закону Україно "Про електронні документи та електронний документообіг", статей 2, 4, 6 Закону України "Про захист персональних даних" саме відповідач у даному випадку є володільцем, формувальником та користувачем електронної бази даних персоніфікованого обліку фізичних осіб-отримувачів виплат від ПФУ.

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України "Про інформацію", ч.2 ст.6 і ст.20 Закону України "Про захист персональних даних", ст.21 Закону України №1058 відомості про фізичну особу повинні відповідати дійсності (у тому числі і про рід її занять та роботу) і саме відповідач зобов`язаний оновлювати, вносити зміни до інформаційної бази персональних відомостей з метою дотримання принципу дійсності зазначених даних про особу.

Згідно з статтями 6, 13, 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.50 ЦК України незалежна професійна індивідуальна адвокатська діяльність не є підприємництвом. Довідка ОДПІ форми 4-ОПП від 28.11.2013, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України від 28.03.2018, витяг з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців засвідчують, що з 11.03.2011 до 20.03.2018, позивач здійснював індивідуальну адвокатську діяльність та не має з 08.02.2011 статусу підприємця.

Адвокатська діяльність ОСОБА_1 зупинена 20.03.2018 на підставі п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" із внесенням запису до відповідного реєстру, а тому з 20.03.2018 позивач перебуває у статусі непрацюючої особи.

За своєю юридичною природою "припинення" та "зупинення" адвокатської діяльності не є тотожними, а тому положення наказу Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162 не поширюється на правовідносини щодо зупинення адвокатської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 у справах №820/1538/17, від 28.03.2019 у справі №820/6324/17.

Крім того свою відмову від внесення дійсної інформації у базу даних орган ПФУ безпідставно мотивував посиланням на наказ МФУ від 09.02.2011 №1588.

Однак вказаний наказ не регулює повноваження органів ПФУ і визначає лише порядок здійснення органами ДПІ обліку платників податків і зборів.

Положення п.п.6 п.11.18 розділу ХІ наказу теж не пов`язують процедуру узгодження податкових зобов`язань позивача з ДФС з функціями органу ПФУ внести до інформаційної бази дійсні відомості про те, що позивач з 20.03.2018 має статус непрацюючої особи.

Так, позивачем 10.04.2018 повністю були виконані вимоги п.п.2 п.11.18 розділу ХІ цього наказу, а саме: подані в ОДПІ заява форми 8-ОПП, звіти, декларації, сплачені збори та податки станом на 01.04.2018, надано витяг з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.11-12).

Зазначеним положенням цього підзаконного нормативного акта визначено, що витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, у даному випадку є єдиним належним підтвердженням припинення (зупинення) незалежної професійної діяльності платника податків з дати внесення запису.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови внести зміни до інформаційної бази і вказати персональні відомості про рід занять, а саме те, що позивач не є працюючим підприємцем, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 159, 162, 243, 248, 250, 256, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області внести виправлення до облікових персональних даних ОСОБА_1 у відомчій електронній інформаційній базі ІКІС ПФУ підсистема: «Призначення та виплата пенсій» в графі «ознака роботи» щодо існуючого запису «працюючий, підприємець» (версія 1.6.35.1 від 21.01.2019, орган ПФУ - 6435 Коростишівське ОУ ПФУ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виключити з персональних облікових даних ОСОБА_1 в електронній інформаційній базі ПФУ (зокрема, ІКІС підсистема «Призначення і виплата пенсії», з персональної електронно-облікової картки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 форми ОК-5 ) недійсну після 20.03.2018 інформацію про те, що ОСОБА_1 є працюючим підприємцем.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 8 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Єфіменко