Справа № 522/15016/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якій позивач просить суд:

1) зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити «перерахунки» пенсії позивача на підставі наданих позивачем документів до Управління Пенсійного фонду України:

- з врахуванням пропущених заробітних плат позивача, повного загального стажу позивача, страхового стажу, понаднормованого стажу;

- виплатити позивачу різницю між перерахованими та отриманими позивачем щомісячними пенсіями, які утворилися з 01 жовтня 2008 року по день винесення судом рішення по цій справі;

- виплачувати позивачу пенсію за віком після винесення судом рішення по цій справі, включаючи у її розмір вищевказану різницю між перерахованою та отриманою щомісячною пенсією.

Враховуючи те, що спір про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат не відноситься до підсудності Приморського районного суду м. Одеси, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2019 на підставі ст.29 КАС України справу №522/15016/19 передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Супровідним листом від 23.09.2019 року за №597 Приморським районним судом м. Одеси направлено справу №522/15016/19 до Одеського окружного адміністративного суду.

30 вересня 2019 року вказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Соколенко О.М.

Оскільки при прийнятті ухвали від 09.09.2019 року Приморським районним судом м.Одеси не перевірялась відповідність позовної заяви вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М. після одержання даної позовної заяви відповідно до ч.1 ст.171 КАС України з'ясовує: чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються, в тому числі, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Всупереч вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем не зазначено в позовній заяві:

- власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номерів засобів зв'язку та адреси електронної пошти позивача за її наявності;

- ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача, його номерів засобів зв'язку та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Отже, позивачу необхідно зазначити інформацію щодо сторін у справі відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Суддя також звертає увагу позивача на те, що відповідачем у справі визначено Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі наразі припинено як юридична особа, про що до ЄДРПОУ 10.09.2019 внесено відповідний запис № 5061954.

Згідно з ч. 3 ст. 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

За приписами ч. 3 ст. 46 КАС України, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі є припиненим та таким, що не має адміністративно-процесуальної право- та дієздатності з дати внесення запису про припинення, а саме з 10.09.2019, відтак не може виступати учасником справи в адміністративному судочинстві.

Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 передбачено реорганізацію, у тому числі Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Таким чином, позивачу слід визначитись із відповідачем у справі, оскільки вказаний ним у якості відповідача суб`єкт владних повноважень наразі припинений.

Крім того, згідно з п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

2) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

3) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Так, у позовній заяві позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити певні дії, зокрема, здійснити «перерахунки» пенсії та виплатити відповідних сум пенсії.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимоги позивача про зобов'язання вчинити певні дії у розумінні ст.4, ст.5 КАС України мають похідний характер, від вимог, які мають бути основними (щодо визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності).

Обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, позовна заява містить лише вимоги зобов'язального характеру без заявлення основної позовної вимоги до відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідне уточнення (з копією для відповідача).

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається, в тому числі, зміст позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

- визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог впливає на з'ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого (якої саме позовної вимоги) він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Разом з цим, як вбачається з позовної заяви, позивачем у прохальній частині позовної заяви вимоги викладено не чітко та не конкретизовано, не у відповідності до вимог ст.5 КАС України.

Так, позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити «перерахунки» пенсії позивача на підставі наданих позивачем документів до Управління Пенсійного фонду України:

- з врахуванням пропущених ними заробітних плат позивача, повного загального стажу позивача, страхового стажу, понад нормованого стажу;

- виплатити позивачу різницю між перерахованими та отриманими позивачем щомісячними пенсіями, які утворилися з 01 жовтня 2008 року по день винесення судом рішення по цій справі;

- виплачувати позивачеві пенсію за віком після винесення судом рішення по цій справі, включаючи у її розмір вищевказану різницю між перерахованою та отриманою щомісячною пенсією.

Із зазначених позовних вимог, які перераховані у одній вимозі, не зрозуміло: на підставі яких саме документів відповідач має зробити «перерахунки» пенсії позивача; які саме заробітні плати та який саме повний загальний, страховий, понаднормований стаж та за який період має враховувати відповідач при здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Отже, вимоги позивача зобов'язального характеру в прохальній частині позовної заяви визначені нечітко та не конкретизовано, у зв'язку із чим позивачу слід визначитись із позовними вимогами, враховуючи положення ст.2, ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України, надавши до суду відповідні уточнення до позовної заяви.

За приписами п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовні заяві зазначається, зокрема, зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Позивач у позовній заяві визначив ціну позову у розмірі 1000,00 грн.

Проте, позивач заявив вимогу про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Суддя зазначає, що ціна позову визначається у позовній заяві майнового характеру, проте, позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду пояснення (обґрунтування щодо зазначення ціни позову) в цій частині до позовної заяви.

Згідно п.5 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

До позовної заяви позивачем додані копії документів, які перелічені в позовній заяві, однак, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів цих документів.

Водночас, суддя зазначає, що вищевказані документи жодним чином не засвідчені позивачем.

На вимогу ст. 94 КАС України, докази мають бути завірені належним чином відповідно до вимог законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належним чином засвічені копії доказів, які додані до позовної заяви та зазначити інформацію про наявність у позивача або у іншої особи оригіналів цих доказів.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Дана позовна заява містить позовну вимогу немайнового характеру, судовий збір за якою становить 768,40 грн.

Однак, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок строку звернення визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Позивач в позовній заяві зазначив, що про порушення його прав він дізнався після отримання в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі розпорядження №144582 від 14.09.2017 року. При цьому, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 13.09.2017 року. В подальшому, на звернення позивача від 25.10.2017 року, Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі позивачу надано відповідь від 08.11.2017 року №463/Б-ц із роз'ясненням щодо врахування загального стажу та заробітної плати позивача за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року.

Як вказує позивач, дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача 13.10.2008 року та 14.09.2017 року були направлені на отримання пенсії позивачем у розмірі, меншому, ніж визначено законодавством, з чим, в свою чергу, не згоден позивач та звернувся з даною позовною заявою до Приморського районного суду м. Одеси лише 02 вересня 2019 року.

Отже, як вбачається з викладеного, позивач був обізнаний щодо вчинених відповідачем дій в частині перерахунку пенсії на підставі заяви позивача від 13.09.2017 року та згідно його звернення від 25.10.2017 року, принаймні у листопаді 2017 року. Тобто, про порушення, на думку позивача, його прав він дізнався щонайменше у листопаді 2017 року.

Однак, до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 02 вересня 2019 року.

Суддя зазначає, що інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, з огляду на викладене, вбачається, що позивачем пропущено строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Разом з цим, позивач в позовній заяві просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Проте, у позовній заяві не вказано жодних причин пропуску строку звернення до суду та не надано жодних доказів, які підтверджують поважність причин пропуску шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вимог вищевказаної статті у позовній заяві та додатках до неї відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду (з копією для відповідача) уточненої позовної заяви з урахуванням вищевикладеного суддею, а також, визначених судом інформації та доказів.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Суд вважає за доцільне також зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв'язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв'язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали (в тому числі, якщо її копію отримано нарочно, засобами електронної пошти та факсимільного зв'язку) усунути недоліки та роз'яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко