Справа № 420/3564/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3564/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді -Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання -Закуріної А.М.,

від позивача: ОСОБА_2. - за паспортом

від відповідача: Чабан О.О. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.06.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 14 червня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання протиправними дії щодо видання припису, визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.06.2019 року, визнання протиправними дії щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення від 10.06.2019 року.

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позов обґрунтовано тим, що за наслідками проведеної виїзної позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 позивачу виданий припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.06.2019 року, яким вимагається усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 10.07.2019 року у відповідність до вимог містобудівного законодавства шляхом введення житлового будинку до експлуатації або приведення частини домоволодіння до технічного паспорту від 02.11.2006 року.

Позивач вважає, що дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (надалі - УДАБК ОМР) щодо складання акту та протоколів про адміністративне правопорушення є протиправними, а виданий припис підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що направлення на проведення перевірки складене із порушенням вимог п.п.7,15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року, оскільки в останньому не зазначений строк проведення такої перевірки, у приписі зазначена взаємовиключна інформація щодо реєстрації права власності на об`єкт перевірки.

Крім того, позивач зазначив, що на даний час реєстрація права власності на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2 відсутня взагалі, то проведення такої перевірки відносно вказаного об`єкта є неможливим, а тому складені за наслідками перевірки будь-які документ є протиправними.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що за наслідками проведеної перевірки встановлено, що позивачем здійснюється експлуатація самочинно побудованої двоповерхової надбудови до житлового будинку літ «А» за адресою: АДРЕСА_2 не введеної в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року.

Також, відповідач зазначив, що реєстрація права власності на об`єкт включає проведення перевірки такого об`єкта в силу його узаконення та такий об`єкт не є об`єктом будівництва, а стає об`єктом нерухомості, в зв`язку з чим оскаржуваний припис є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо невідповідності направлення на перевірку вимогам закону, відповідач зазначив, що такі доводи не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки направлення на проведення перевірки відповідає уніфікованій формі, що міститься у Додатку №9 до Наказу № 240 у повному обсязі, строк перевірки, що визначений у направленні не перевищує десяти робочих днів.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дії щодо складання протоколів, відповідач зазначив, що протокол лише встановлює виявлення порушення та не породжує будь-яких правових наслідків для позивача.

Позивач подав суду відповідь на відзив (вхід. № 26017/19 від 18.07.2019 року), відповідно до якої наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що направлення не відповідає вимогам закону та датою початку перевірки була зазначена 24.05.2019 року, в той час як перевірка відбулась 10 червня 2019 року, тобто с пропуском десятиденного строку, передбаченого законом для проведення перевірок.

Також позивачем подані письмові пояснення (вхід. № 26590/19 від 23.07.2019 року) щодо направлення, який був наданий перевіряючим позивачу з фотокопією цього направлення (а.с. 132-138), письмові пояснення (вхід. № 26591/19 від 23.07.2019 року) щодо притягнення до адміністративної відповідальності та винесення припису у 2018 році за експлуатацію самочинно побудованої надбудови та письмові пояснення (вхід. № 31231/19 від 02.09.2019 року) щодо прийняття рішення Одеського окружного адміністративного суду про скасування рішення про державну реєстрацію скасування права власності.

Ухвалою від 23 липня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів.

Ухвалою від 06 вересня 2019 року у задоволенні заяви позивача про призначення експертизи відмовлено.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 06 вересня 2019 року, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03 жовтня 2019 року.

На відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, вивчивши відзив на позовну заяву, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом (а.с.11-12) та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Витягу КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», за ОСОБА_2 ( нині - ОСОБА_2 ), на підставі договору дарування від 09.11.2006 року зареєстровано право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13), що також підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпітек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 3/50 частин домоволодіння, яке складається із приміщень:4-1 веранди, 4-2 кухні; 4-3 житлової кімнати;1/2 4-4 коридору, літня кухня літ «Ж» розміром 4,3 житлової кімнати;1/2 4-4 коридору, літня кухня літ «Ж», розміром 4,30м.*3,0м. (а.с.16-17).

Матеріалами справи підтверджено, що за зверненням ОСОБА_5 (а.с. 52), відповідно до наказу від 02.01.2019 року «Про організацію проведення позапланових перевірок у 1 півріччі 2019 року» №01-13/1ДАБК (а.с. 54), на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу №001006 від 24.05.2019 року у період з 28.05.2019 року по 10.06.2019 року, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проведено перевірку дотримання ОСОБА_2 - суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 55).

За наслідками вказаної перевірки складено акт №001006 від 10.06.2019 року за результатами проведення планового (позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідно до висновків якого за результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2 здійснила будівельні роботи з реконструкції 3/50 домоволодіння шляхом надбудови приміщень другого поверху за адерсою: АДРЕСА_4 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п 13 Постанови КМУ №466 та встановлено експлуатація самочинно побудованої двоповерхової надбудови до житлового будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_2 не введеної в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, чим порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року. (а.с.59-77).

Також, матеріалами справи підтверджено, що за наслідками перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення за експлуатацію самочинно побудованої надбудови (а.с.79-81), на підставі якого прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення № 495/19 від 25.06.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. (а.с. 86-89).

10 червня 2019 року Управлінням ДАБК ОДМР прийнято припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, в якому зафіксовано таке:

Під час виїзду на місце за адресою: АДРЕСА_4 розміщення двоповерхового житлового будинку, який експлуатується, що підтверджується матеріалами фотофіксації.

Згідно з наявними документами встановлено, що 09.11.2006 року ОСОБА_6 прийняла у дар 3/50 частин домоволодіння загальною площею 29,7 кв.м житловою площею 105 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорту індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 26.06.2008 року на замовлення гр. ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) відмічена, що двоповерхова житлова прибудова літ 4а до квартири 4 загальною площею 35,4 кв.м побудована самочинно, яка в подальшому експлуатується.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010 року по справі №2-3918/10 задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку із спільної часткової власності.

Виділено з домоволодіння АДРЕСА_2 в натурі частку у розмірі 3/50 частини домоволодіння, що складається у житловому будинку під літ. «А»: 4-1-веранди, площею 5,7 кв.м.; 4-2-кухні, площею 8, 8 кв.м.; 4-3житлової кімнати, площею 10,5 кв.м.; 4-4-ванної, площею 4,1 кв.м.; 4-5-туалету, площею 1,5 кв.м.; 4-6-житлової кімнати, площею 9,4 кв.м.; 4-7-житлової кімнати, площею 11,8 кв.м.; 4-8-житлової кімнати, площею 13,3 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м. та літньої кухні під літ. «Ж», площею 28,9 кв.м., що належить ОСОБА_2 .

В наданому у ході перевірки технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 11.10.2002 року на замовлення ОСОБА_2 зазначено, що за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 65,1 к.в.м житловою площею 45,0 кв.м та лінія кухня літ «Ж» площею 28,9 кв.м.

На підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси, серія та номер: 2-3918/10 від 25.03.2019 року державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 65, 1 кв.м, літню кухню літ. «Ж» скасовано 16.04.2019 року.

Згідно з даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відомостей про повернення на доопрацювання, відмову видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо реєстрації документів, які б засвідчували прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з ДСТУ-Н Б.В.1.2-16:2013 «Визначення складу наслідків (відповідності) та категорії складності об`єктів будівництва», обєкти будівництва віднесено до незначних наслідків СС1. Таким чином, ОСОБА_2 проводиться експлуатація самочинно побудованої двоповерхової надбудови до житлового будинку літ. «А» за адресою: АДРЕСА_4 не введеної в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року.

Враховуючи вищенаведені факти та обставини, відповідач вказаним приписом вимагав усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 10.07.2019 року у відповідність до вимог містобудівного законодавства шляхом ведення житлового будинку до експлуатації або приведення частину домоволодіння у відповідність до технічного паспорту від 02.11.2006 року (а.с.83-85).

Наведені факти та обставини підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи (а.с. 90-118).

Зазначений припис отримано ОСОБА_2 11.06.2019 року, про що свідчить її підпис.

Додатково судом з`ясовано, що 06 вересня 2018 року Управлінням ДАБК ОМР відносно позивача було прийнято постанову про адміністративне правопорушення за експлуатацію самочинно подубованої двоповерхової побудови та надано припис від 29.08.2019 року про порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «По регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (а.с. 151-160). Ця постанова та припис були скасовані рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.11.2018 року по справі № 1540/4711/18, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2018 року (а.с. 146-150).

Також додатково судом з`ясовано, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року по справі № 420/3544/19 задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР Янчевої Я.Г. та визнано протиправним та скасовано рішення від 16.04.2019 року державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР Янчевої Я.Г., індексний номер 46487605, про скасування запису про право власності/внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 23535709 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101 (а.с. 181-191).

Тобто вказаним рішенням суду скасована запис, вчинена на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси, серія та номер: 2-3918/10 від 25.03.2019 року про те, що державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А», загальною площею 65, 1 кв.м, літню кухню літ. «Ж» скасовано 16.04.2019 року.

На час розгляду та вирішення справи це рішення суду не набрало законної сили.

Також судом з`ясовано, що сторонами у справі не заперечується, що перевірка об`єкта контролю була проведена 10 червня 2019 року.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та надані позивачем та представником відповідача у вступному слові пояснення, вивчивши відзив на позовну заяву, подані позивачем письмові пояснення, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову частково, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Згідно з ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р. (надалі - Порядок № 553).

Згідно з пп.1, 8 п.11 Порядку № 553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з п. 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, тобто на думку відповідача не передбачає завчасного попередження суб`єктів містобудування.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Судом встановлено, що до управління надійшла скарга ОСОБА_5 від 15 травня 2019 року стосовно вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю за адерсою: АДРЕСА_2.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем проведено перевірку з підстав, передбачених Порядком № 553.

Пунктом 9 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Матеріалами справи підтверджено, що перевірка була здійснена у присутності позивача.

Посилання позивача на недотримання вимог до направлення на перевірку та здійснення перевірки з перевищенням встановленого Порядком строку вважаються обґрунтованими, оскільки матеріалами справи достовірно підтверджено, що перевіряючий прибув до ОСОБА_2 для проведення перевірки саме 10 червня 2019 року, пред`явивши направлення, датоване з датою початку перевірки 24 травня 2019 року.

У свою чергу, відповідно до п. 8 Порядку №553, строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Між тим, суду не надані докази продовження вказаної перевірки.

По суті виявлених порушень, суд зазначає таке.

Матеріалами справи підтверджено, що під час виїзду на місце за адресою: АДРЕСА_2 перевіряючим встановлено розміщення двоповерхового житлового будинку, який експлуатується, що підтверджено матеріалами фотофіксації.

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 порушено ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12. Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництво об`єктів, затвердженого постановою Правління Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року, в зв`язку з чим зобов`язано позивача усунути порушення вимог містобудівного законодавства до 10.07.2019 року у відповідність до вимог містобудівного законодавства шляхом введення житлового будинку до експлуатації або приведення частини домоволодіння у відповідність до технічного паспорту від 02.11.2006 року.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частинам 4-5 цієї статті Закону встановлено, що прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що об`єкт будівництва, що експлуатується ОСОБА_2 відноситься до не значних наслідків СС1.

Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджених Постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Технічне обстеження включає такі етапи:

попереднє (візуальне) обстеження об`єкта, у тому числі огляд і фотографування об`єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності);

детальне (інструментальне) обстеження об`єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за необхідності).

Якщо етапи технічного обстеження об`єкта, що проводилося, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження.

Не дозволяється проведення технічного обстеження виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями чи іншими документами без візуального огляду об`єкта.

На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об`єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об`єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об`єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

Пронумерований, прошнурований звіт підписується та скріплюється особистою печаткою виконавця і затверджується суб`єктом господарювання, який проводив технічне обстеження (для юридичних осіб).

Відповідно до ч. 11 Порядку, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Аналогічні норми містяться у п. 12 Порядку, відповідно до якого експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року по справі №1540/4711/19 за позовом ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування припису та постанови апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року - без змін, яким позовні вимоги задоволені повністю.

У постанови колегія суддів зазначила, що 07.09.2010 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення по справі №2-3918/2010 р, яким виділено з домоволодіння АДРЕСА_2 в натурі частку у розмірі 3/50 частин домоволодіння, що складається у житловому будинку під літ. «А» : 4-1- веранди, площею 5,7 кв.м.; 4-2 -кухні, площею 8,8 кв.м.; 4-3 житлової кімнати, площею 10,5 кв.м.; 4-4-ванної, площею 4,1 кв.м.; 4-5 -туалету, площею 1,5 кв.м.;4-6 - житлової кімнати, площею 9,4 кв.м.; 4-7- житлової кімнати, площею 11,8 кв.м.; 4-8 житлової кімнати , площею 13,3 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м. та літньої кухні , під літ. «Ж» , площею 28,9 кв.м., що належить ОСОБА_2 та припинено право часткової власності на вказану частину. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, який складається у житловому будинку під літ. «А» :4-1 -веранди,, площею 5,7 кв.м.;.; 4-2 -кухні, площею 8,8 кв.м.; 4-3 житлової кімнати, площею 10,5 кв.м.; 4-4-ванної, площею 4,1 кв.м.; 4-5 - туалету, площею 1,5 кв.м.; 4-6 - житлової кімнати, площею 9,4 кв.м.; 4-7- житлової кімнати, площею 11,8 кв.м.; 4-8 житлової кімнати , площею 13,3 кв.м., загальною площею 65,1 кв.м. та літньої кухні під літ. «Ж», площею 28,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, судом встановлено, що Комунальним підприємством «Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» у витязі «Про державну реєстрацію прав» від 06.12.2012р. за № 36580946 рішенням №38463310, Позивачу було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

23.11.2017 року було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ДП «Центр обслуговування громадян», Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

Складові частини об`єкту нерухомого майна: житловий будинок літ. «А» та літня кухня літ. «Ж».

Заочне рішення по справі №2-3918/2010 скасовано 11.05.2018 року.

Рішення Київського районного суду м. Одеси, було ухвалено з урахуванням експертного висновку №062/2010 від 23.06.2010 р., у якому вказано, що реконструйовані 3/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 відповідає будівельним нормам та стандартам, вимогам техніки безпеки, санітарним нормам, правилам пожарної безпеки (нормам БНта П). Крім того є можливість виділити в натурі долю у розмірі 3/50 частин, які належать ОСОБА_2

Після реконструкції Позивачем 3/50 частин вищевказаного домоволодіння та виділу у натурі у самостійний будинок під АДРЕСА_5 , за ОСОБА_2 судом визнано право власності на вищевказаний будинок. Суд у рішенні вказав, що з метою поліпшення житлових умов проведена реконструкція належної Позивачу частини житлового будинку, яка згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи відповідає будівельним нормам та стандартам, вимогам техніки безпеки, санітарним нормам, правилам пожежної безпеки (нормам БНІП) .

На підставі цього рішення було зареєстровано право власності ОСОБА_2 у КП «ОМБТІ та РОН» у встановленому законом порядку. Реєстрація права власності до цього часу, у встановлений законом порядок не скасована.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що об`єкт будівництва, який зареєстрований за позивачем, як власність, є самочинним будівництвом, оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси про визнання за позивачем права власності на житловий будинок постановлено 07.09.2010 року та після реєстрації у КП «ОМБТІ та РОН» права власності, зазначений об`єкт не може визнаватись як самочинний.

Колегія суддів зазначає, що право власності передбачає право володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому доводи апелянта про те, що позивач не мала права експлуатувати зазначений об`єкт є безпідставними.

Отже судова колегія зазначає, що починаючи з моменту винесення рішення судом, позивач користувалася будинком за адресою: АДРЕСА_4 , на законних підставах, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення було прийняте у 2010 році до набрання чинності норми, а саме ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, на підставі яких були винесені відповідачем оскаржувані припис та постанова, а тому зазначені норми не стосуються правовідносин, які існували на час винесення рішення.

Судова колегія суду апеляційної інстанції звертає увагу, що на момент прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вищевказаний будинок не скасовано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач користувалася будинком за адресою: АДРЕСА_4 , на законних підставах, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказаним рішенням суду встановлені обставини, які не належать доказуванню у цій справі, що об`єкт будівництва, який зареєстрований за позивачем, як власність, не є самочинним будівництвом, оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси про визнання за позивачем права власності на житловий будинок постановлено 07.09.2010 року та після реєстрації у КП «ОМБТІ та РОН» права власності, зазначений об`єкт не може визнаватись як самочинний, та судове рішення було прийняте у 2010 році до набрання чинності норми, а саме: ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, на підставі яких були винесені відповідачем оскаржувані припис та постанова, а тому зазначені норми не стосуються правовідносин, які існували на час винесення рішення.

Ці факти є незмінними й для спірних правовідносин, що є предметом доказування у цій справі.

Таким чином, враховуючи те, що на підставі договору дарування від 09.11.2006 року зареєстровано за позивачем право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.13), та факти встановлені рішенням суду у справі №1540/4711/19, висновок відповідача про порушення позивачем ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів є невірним, оскільки вказані норми права не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які виникли до набуття чинності цих нормативно-правових актів, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування припису належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним дій щодо складання припису про усунення порушень та проколів про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позовні вимоги у цій частині не належать задоволенню, оскільки відповідно до п.17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем під час проведення виявлено порушення, останнім складено відповідні протоколи та припис про усунення порушень, що входить до повноважень відповідного органу.

Суд погоджується з доводами відповідача, що протокол про адміністративне правопорушення є виключно носієм інформації про встановлені порушення, який безпосередньо правових наслідків для позивача не породжує.

У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що на підставі цього протоколу прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення № 495/19 від 25.06.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. (а.с. 86-89), яка не є предметом спору у цій справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти та обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів у повному обсязі, з посиланням на відповідні докази правомірності свого рішення, а тому позовні належать задоволенню частково.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору та відсутні докази понесення нею інших судових витрат, а також понесення судових витрат відповідачем на залучення свідків та експерта, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача та компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.06.2019 року, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.06.2019 року, прийнятий відносно ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 08» жовтня 2019 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.