Справа № 383/922/19
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/922/19
Номер провадження 2-а/383/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бондаренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Могиленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Пономарьова Олега Валентиновича звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.07.2019 року серії ДП18 №472034, винесену інспектором 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколовим Дмитром Олександровичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не погоджується, оскільки ПДР України не порушував, відповідачем не надано доказів факту вчинення адміністративного правопорушення, порушено його право на використання юридичної допомоги, не надано фото і відео фіксації правопорушення, чим позбавлено його можливості повноцінно захищати свої права. З наведених підстав просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки вона основана на припущеннях та в порушення його прав, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.17-18).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі (а.с.74).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.73). 05.09.2019 року представник відповідача засобами електронного зв`язку надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив розглянути справу за відсутності відповідача, вимоги позивача вважає безпідставними, а тому просив відмовити в їх задоволенні. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною. Зазначив, що факт вчинення позивачем порушення вимог ПДР України, а саме встановлення на транспортному засобі контейнера для перевезення насипних вантажів, підтверджується відеозаписом, технічною документацією на транспортний засіб та відсутністю відмітки про переобладнання в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с.42-46).

Частиною 4 ст.229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколовим Дмитром Олександровичем 20.07.2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №472034, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме у зв`язку з порушенням п.31.3.а ПДР України (а.с.5).

Як вбачається з вказаної постанови 20.07.2019 року о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_1 в Миколаївській області на автодорозі М/14 159 км. на якому встановлено контейнер для перевезення вантажів без узгодження з відповідними органами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.3 а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у тому числі за керування водієм транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів - це зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, яке повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому оскаржувана постанова не містить опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також в чому саме полягає правопорушення допущене позивачем, зокрема не зазначено правил, норм та стандартів, з порушенням яких проведено переобладнання, що свідчить про її складення з порушенням норм чинного законодавства.

Суд вважає, що вказівка в постанові про встановлення на транспортному засобі контейнеру для перевезення вантажів без узгодження з відповідними органами не є належним описом обставин, установлених під час розгляду справи, оскільки не відображає вчинення конкретних дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що унеможливлює встановлення об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні, тобто є неконкретним та таким, що порушує право на захист.

Крім того, відповідачем не зазначено, на підставі яких доказів встановлено, що переобладнання було здійснено без узгодження з відповідними органами, а також яким саме вимогам стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху таке переобладнання не відповідає.

Посилання відповідача на відеозапис також є безпідставним, адже в силу приписів статті 283 КУпАП оскаржувана постанова повинна містити посилання на технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, проте таке відсутнє. Додатком до постанови відеозапис також не зазначено.

Отже, надані відповідачем відеоматеріали є неналежними та недопустимими доказом на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в постанові від 20.07.2019 року серії ДП18 №472034.

Крім того, копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00705-00851-18 серії ВМ №014231 складеного 07.11.2018 року також спростовує обставини оскаржуваної постанови про наявність в транспортному засобі переобладнання (а.с.10).

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо порушення відвідачем його права на використання юридичної допомоги суд вважає безпідставними та відхиляє, оскільки саме по собі зазначення позивачем в позові щодо порушення його прав, без розкриття в чому саме воно полягає, позбавляє суд можливості надати оцінку вказаним обставинам та перевірити їх на предмет законності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 121, 245-246, 251, 268, 283-284 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 229, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову інспектора 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.07.2019 року серії ДП18 №472034 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - інспектор 1-ої роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколов Дмитро Олександрович, місце знаходження: вул. Новозаводська, 1 Б/1, м. Миколаїв, п.і. 54056.

Суддя В.В. Бондаренко