Справа № 640/18563/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 жовтня 2019 року м. Київ № 640/18563/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з поданням головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа в межах виконавчого провадження №56130140

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому останній просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов'язань, покладених на нього (мовою оригіналу) виконавчий лист №826/7929/14, виданий 05 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КМЦЗ суми коштів у розмірі 30694,14 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

З доданих до подання документів вбачається, що 05 квітня 2016 року Окружним адміністративним судом міста Києва виданий виконавчий лист №826/7929/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості суму коштів у розмірі 30694,14 грн.

Постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження №56130140 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

В той же час, у відповідності до частини 3 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Тобто законодавцем передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, але й також визначено, що вказані питання вирішуються в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, що свідчить про те, що розгляд вказаного подання не віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, не віднесено до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити державному виконавцю, що розгляд подання віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду.

Керуючись статтями 160-162, частинами 1, 6 статті 170, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження за поданням головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа в межах виконавчого провадження №56130140 - відмовити.

2. Роз'яснити головному державному виконавцю Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з таким самим поданням щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз'яснити головному державному виконавцю Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду.

4. Копію ухвали разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами надіслати державному виконавцю.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова