Справа № 320/120/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року № 320/120/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся", Товариство з обмеженою відповідальністю "Добробут Агро Феневичі" про визнання протиправним та скасування рішення,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1А.) до Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області (надалі - відповідач або Обуховицька сільська рада Іванківського району Київської області), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" (далі - третя особа-1 або ТОВ "ВП "Полісся"), Товариство з обмеженою відповідальністю "Добробут Агро Феневичі" (далі - третя особа - 2 або ТОВ "Добробут Агро Феневичі"), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області (, КОАТУУ:), які пов`язані з прийняттям рішення VІІ-30-208 від 15.12.2017 та, як наслідок визнання дій протиправними, скасування рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області VІІ-30-208 від 15.12.2017;

- стягнути з Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області (, КОАТУУ:) на користь ОСОБА_4 судові витрати, які пов'язані з розглядом справи.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3092 гектари, на підставі свідоцтва про право на спадщину №3456 від 05.12.2018 року. До набуття ним права власності у порядку спадкування, зазначена земельна ділянка з 05.10.2011 належала його матері - спадкодавцю ОСОБА_5. Дана земельна ділянка розташована в адміністративних межах Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області. 05.12.2018 ОСОБА_1 з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що відповідач прийняв рішення VІІ-30-208 від 15.12.2017, яким передав вищевказану земельну ділянку у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся". Позивач мав намір укласти договір оренди земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Добробут Агро Феневичі", однак не зміг цього вчинити, оскільки рішенням Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області VІІ-30-208 від 15.12.2017 йому були створені перешкоди у реалізації права власності.

ОСОБА_1 вважає, що рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області VІІ-30-208 від 15.12.2017 є протиправним та не відповідає положенням Конституції України, Земельного Кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", адже всупереч того, що земельна ділянка, кадастровий номер :02:008:0014, належала позивачу, вона була передана відповідачем у користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся". Оскільки, на думку ОСОБА_1, вищевказане рішення відповідача прийнято з перевищенням владних повноважень та є незаконним, воно підлягає скасуванню судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

21 лютого 2019 року представником відповідача через службу діловодства суду подано відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що у зв'язку з тим, що власник земельної ділянки за кадастровим номером :02:008:0014 помер, дійсно Обуховицькою сільською радою Іванківського району Київської області було прийнято рішення про взяття під нагляд та охорону земельної ділянки до момента прийняття спадщини спадкоємцями. З метою ефективного використання земельної ділянки сільською радою було прийнято рішення про передачу у користування даної земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся". Оскільки 05 грудня 2018 року ОСОБА_1 прийнято спадщину на вищевказану земельну ділянку, 30 січня 2019 року договір користування між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" був достроково припинений.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

13.06.2019 через службу діловодства суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області VІІ скликання "Про укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що входять до складу спадщини власники яких померлі за відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини за межами сіл Обуховичі та Станішівка" № VІІ-30-208 від 15.12.2017, розглянувши клопотання ТОВ "Виробниче підприємство "Полісся" про оренду земельних ділянок, що входять до складу спадщини, що сільська рада, як орган управління спадщиною земельних ділянок сільськогосподарського призначення власники яких померлі за відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, з метою забезпечення раціонального використання земель, захисту від шкідливого антропогенного впливу, відтворення та підвищення родючості земель, догляду, утримання та управління зазначеними вище земельними ділянками, що входять до складу спадщини, що має право передавати такі земельні ділянки в оренду, враховуючи рішення Обуховицької сільської ради від 15 грудня 2017 року № VІІ-30-207 "Про установлення органу управління спадщиною і прийняття під охорону, нагляд та управління земельних ділянок у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини на території Обуховицької сільської ради", висновок постійної комісії сільської ради з питань земельних відносин, агропромислового комплексу та соціального розвитку села, передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" земельні ділянки сільськогосподарського призначення власники яких померлі за відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини загальною площею 85,1564га, з них: ріллі - 85,1564га, за межами сіл Обуховичі та Станишівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області строком до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою (згідно з додатком) терміном на більше 15 (п'ятнадцяти) років. Відповідно до Додатку до вказаного рішення в Переліку земельних ділянок (земельних часткок (паїв) померлих громадян, що мають державні акти на право власності на землю на території Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області за №18 міститься земельна ділянка №023, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3 га, що належала померлій ОСОБА_5.

Відповідно до договору оренди землі від 02 січня 2018 року Обуховицька сільська рада Іванківського району Київської області на підставі рішення № VІІ-30-208 від 15 грудня 2017 року передала у строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3092 гектари, що розташована на території даної ради, Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся".

Згідно із п. 18 договору оренди землі від 02 січня 2018 року умовами збереження стану об'єкта оренди є дотримання екологічних та санітарних норм обробітку грунтів, що базується на науковому методі ведення землеробства та вирощування сільськогосподарських культур з урахуванням агрокліматичних особливостей в яких знаходиться дана земельна ділянка.

Пунктом 37 договору оренди землі від 02 січня 2018 року визначено, що дія Договору припиняється в момент отримання власником (спадкоємцем) відповідних документів на право власності (без підписання з орендодавцем будь-яких додаткових угод чи актів прийому-передачі земельної ділянки, тощо), тобто цей Договір вважається розірваним (а.с. 57).

21 березня 2018 року на підставі рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області № VІІ-30-208 від 15.12.2017 зарестровано договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3092 гектари, укладений між Обуховицькою сільською радою Іванківського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 53).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва № 3456 від 5 грудня 2018 року про право на спадщину за законом спадкоємцем земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0014, що належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №396870, виданого Іванківською районною державною адміністрацією, 05 жовтня 2011 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01772, є ОСОБА_1. Вказане Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване у Спадковому реєстрі за №63421293 (110/2018) 01.12.2014.

ОСОБА_1, вважаючи рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області № VІІ-30-208 від 15.12.2017 про передання в оренду земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3092 гектари, протиправним, звернувся до суду з даним з позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За приписами ч. 5 ст. 1277 Цивільного кодексу України спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

При цьому, згідно положень ст. 162 Земельного кодексу України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Стаття 163 Земельного кодексу України визначає, що завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель.

Відповідно до положень ч.2 ст. 164 Земельного кодексу України порядок охорони земель встановлюється законом.

Так, відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону земель", який визначає правові, економічні та соціальні основи охорони земель з метою забезпечення їх раціонального використання, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, інших корисних властивостей землі, збереження екологічних функцій ґрунтового покриву та охорони довкілля, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать: розробка, затвердження і реалізація цільових програм та документації із землеустрою щодо охорони земель відповідно до закону; установлення обмежень (обтяжень) у використанні, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог законодавства в галузі охорони земель; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності; економічне стимулювання раціонального використання та охорони земель відповідно до закону; вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

За приписами ч. 3 ст. 1285 Цивільного кодексу України охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини, або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою.

Особи або органи, що вживають заходів з охорони спадкового майна, мають право укладати договори з третіми особами, спрямовані на забезпечення охорони спадкового майна.

Так, пунктом 5 статтею 4 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Частиною 1 ст. 1285 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки.

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про оренду землі" особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов'язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 30-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки, що входить до складу спадщини та перебуває в управлінні органу місцевого самоврядування, може прийматися і у разі відсутності державної реєстрації права власності територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Отже, вищенаведеними нормами права визначено, що відповідні сільська, селищна, міська рада являються управителем спадщини в силу положень закону і для реалізації їхніх повноважень щодо передачі в оренду земельних ділянок від них не вимагається вчинення будь-яких інших дій.

При цьому суд враховує, що матеріали справи не містять доказів скасування рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області від 15 грудня 2017 року № VІІ-30-207 "Про установлення органу управління спадщиною і прийняття під охорону, нагляд та управління земельних ділянок у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини на території Обуховицької сільської ради", яке, зокрема, було покладено в основу оскаржуваного рішення.

Щодо посилання позивача на положення ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" суд звертає увагу на наступне. Відповідно до преамбули вказаного Закону останній визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", на яку спирається позивач, нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

Водночас відповідно до ч.1, 2 означеної статті Закону нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Суд звертає увагу на те, що відповідач прийняв оскаржуване рішення на підставі норм, зокрема Цивільного кодексу України, ст.ст. 1270, 1277, 1283 якого регулюють відносини щодо охорони спадкового майна, а не в межах реалізації своєї компетенції згідно положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". При цьому в межах даної справи у суду відстуні підстави ставити від сумнів право власності ОСОБА_5 та позивача на земельну ділянку за кадастровим номером :02:008:0014.

Позаяк, з доданого до позовної заяви Свідоцтва про право на спадщину слідує, що останнє видано 05.12.2018.

З матеріалів справи також слідує, що 30 січня 2019 року договір оренди землі від 02 січня 2018 року, укладений між Обуховицькою сільською радою Іванківського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Полісся" щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:008:0014, площею 2,3000 га, був достроково розірваний, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 154743553 від 01 лютого 2019 року), угодою про дострокове розірвання договору оренди землі від 30 січня 2019 року та актом прийому-передачі земельної ділянки від 30 січня 2019 року (а.с.53-55).

Таким чином, після набуття позивачем права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:008:0014, площею 2,3000 га, відповідач розірвав договір відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про оренду землі".

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішення відповідач посилається на ч. 5 ст. 1283 Цивільного кодексу України, позаяк вказана стаття такої частини не містить. Однак, наведена обставина не може бути єдиною та достатньою підставою для скасування рішення Обуховицької сільської ради Іванківського району Київської області № VІІ-30-208 від 15.12.2017.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого останнім зроблено не було.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 73-78, 90, 143, 242- 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 03.10.2019

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.