Справа № 520/9544/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 жовтня 2019 року

Київ

справа №520/9544/18

адміністративне провадження №К/9901/14338/19, К/9901/13694/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., судді Берназюка Я.О. та судді Коваленко Н.В., розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми Оксани Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Акціонерного товариства "УкрСиббанк" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Лях О.П., Бегунца А.О., Яковенка М.М. від 10 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі також - позивач, АТ "УкрСиббанк") звернулось до суду з позовом до Державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми Оксани Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати рішення, прийняте від імені державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми О.В., індексний номер 25665557 від 28 жовтня 2015 року, на підставі якого здійснено перенесення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про іпотеку 11801160; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року; назва реєстру: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 4656484 від 19 березня 2007 року, реєстратор Кременчуцький міський нотаріальний округ;

- поновити запис про іпотеку чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей з Державного реєстру іпотек про реєстрацію до 01 січня 2013 року: реєстраційний номер іпотеки 4656484 від 19 березня 2007 року, реєстратор: Кременчуцький міський нотаріальний округ, у порядку, встановленому пунктом 52 Порядку про ведення Державного реєстру речових прав, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141.

В обгрунтування позовних вимог АТ "УкрСиббанк" вказано, що іпотекодержателем не надавались будь-які повідомлення або заяви, які б надавали відповідачу підстави для внесення змін щодо записів про іпотеку, в тому числі щодо перенесення записів про іпотеку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На теперішній час забезпечені іпотекою зобов'язання не виконані, заборгованість за кредитом не погашена. При цьому позивач зазначає, що наявність запису про перенесення відомостей про іпотеку фактично позбавляє АТ «УкрСиббанк» можливості реалізувати свої права як іпотекодержателя.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову АТ "УкрСиббанк".

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, закрито провадження в адміністративній справі.

Закриваючи провадження в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріали справи свідчать про наявність спору між сторонами щодо певних майнових прав на нерухоме майно.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що в даній справі позовні вимоги стосуються захисту приватних інтересів шляхом припинення цивільних прав і обов'язків інших осіб, в основі даного спору лежить спір про право, у зв'язку з чим цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися за правилами цивільного судочинства України.

Ухвалами Верховного Суду від 03 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та касаційною скаргою Акціонерного товариства "УкрСиббанк" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми Оксани Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування касаційних скарг скаржники зазначають, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову є незаконність рішення відповідача за наслідками здійснення розпорядчих функцій, в позові жодним чином не ставиться питання законності набуття третьою особою прав на нерухоме майно, тому цей спір не є похідним від спору про право і має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасники справи оскаржують постанову суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України наявна підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов'язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. В Україні систему судів утворено згідно з положеннями Конституції України із застосуванням принципу спеціалізації з метою забезпечення найбільш ефективних механізмів захисту прав і свобод людини у відповідних правовідносинах.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі за текстом - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене "право на суд" разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1975 року ("Golder v. the United Kingdom" № 4451/70). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станєв проти Болгарії" від 17 січня 2012 року ("Stanev v. Bulgaria" № 36760/06).

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 343, 346, 347, 355, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 520/9544/18 за позовом Акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми Оксани Вікторівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання незаконним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко