Справа № 1.380.2019.001530
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001530
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Гордійчук Г.В.,

за участю:

представник позивача Ковальчук ОСОБА_1 ,

представник відповідачів не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, Північно-східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в:

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, Північно-східного офісу Держаудитслужби, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу від 20.03.2019 № 20-16-06-3-14/1701 «Щодо усунення порушень законодавства».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.03.2019 на адресу позивача надійшли вимога Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 20.03.2019 № 20-16-06-3-14/1701 "Щодо усунення порушень законодавства. Зі змісту оскаржуваної вимоги вбачається, що в ній викладено висновки Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про виявлення під час ревізії порушення позивачем вимог чинного законодавства, що призвело до завдання збитків та визначено розмір цих збитків. Проте, вимога не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання позивачем для усунення виявлених порушень. Відповідач не вказав, які саме дії та на підставі яких положень закону повинен здійснити позивач для усунення негативних наслідків протиправного використання грошових коштів.

Окрім того, позивач не погоджується із встановленими порушеннями контролюючого органу та розміром завданих збитків. Звертає увагу, що оплата наданих ТОВ "Софтсерв - Муніципальні технології" та ПАТ "Укртелеком" послуг здійснюється позивачем відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання, в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, що відповідає вимогам статей 48-49 Бюджетного кодексу України.

В рамках реалізації Програми створення Львівського міського резерву матеріально-технічних ресурсів на 2016-2020 роки, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 30.06.2016 № 633, позивачем в межах бюджетних призначень, затверджених ухвалами про місцевий бюджет на 2016-2018 роки, відповідно до напрямів використання бюджетних коштів, визначених у паспортах бюджетної програми та в межах виділених відповідно до розпису бюджету і кошторису асигнувань, з урахуванням умов укладених з постачальниками договорів, здійснено придбання бензину марки А-92 та дизельного палива за паливними скретч-картками.

Департаментом погоджено та оплачено надані ЛКП Львівсвітло послуг з технічного обслуговування систем вуличного освітлення і з поточного ремонту та технічного обслуговування диспетчерського зв`язку системи вуличного (зовнішнього) освітлення за вартістю, яка визначена у відповідності з вимогами Положення (стандарту) бухгалтерського обліку "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 № 318, з дотриманням вимог Закону України "Про колективні договори і угоди" від 01.07.1993 № 3356-ХІІ, умов колективного договору та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок визначення вартості послуг.

Зазначає, що Львівською міською радою не встановлено граничну вартість 1 кв.м. житла для забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування та осіб з їх числа, відтак висновок працівників Держаудитслужби в Полтавській області про придбання Департаментом квартири за ціною за 1 кв.м., що перевищує встановлені граничні межі є безпідставним.

Здійснення позивачем у 2017-2018 роках за рахунок коштів бюджету розвитку міського бюджету м. Львова внесків до статутних капіталів львівських комунальних підприємств проведено на відкриті ними у банках державного сектору рахунки, що відповідає вимогам чинного законодавства України та прийнятим на його виконання рішенням Львівської міської ради.

Також звертає увагу, що ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" здійснено витрати на відрядження працівників, відтак позивачем проведено оплату відповідно до підтверджуючих документаів на відрядження працівників.

Відповідно до укладених між позивачем та ТОВ "Західтрансбуд" договорів передбачено договірну ціну при здійснені взаєморозрахунків, за результатами контрольних замірів на об`єкті завищення обсягів робіт не виявлено, відтак, позивачем проведено розрахунки з підрядником на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів, подав до суду відзив на позовну заяву від 21.05.2019 (вх. № 17477) та відзив на позовну заяву від 11.06.2019 ( вх. № 20437), просить у позові відмовити. Зазначає, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. У контролюючого органу відсутні повноваження щодо визначення способів усунення порушень, таким чином, вибір способу усунення порушення чинним законодавством покладено на посадових осіб об`єкта контролю. Звертає увагу, що в органу державного фінансового контролю є права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Обґрунтованість і правомірність вимоги органу фінансового контролю про стягнення заборгованості (чи заподіяних збитків) має перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги (в частині тих її пунктів, які вказують на стягнення збитків) протиправною.

Щодо виявлених порушень зазначає, що в порушення вимог Колективного договору, п. 2 Положення про преміювання робітників, керівників, спеціалістів і службовців ЛКП "Львівсвітло" здійснювалась виплата премій працівникам підприємства, яка включена до актів виконаних робіт за 2018 рік та виставлена позивачу до оплати за наданні послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного (зовнішнього) освітлення і з поточного ремонту та технічного обслуговування обладнання диспетчерського зв`язку системи вуличного (зовнішнього) освітлення з урахуванням рентабельності 12%, ЄСВ 22% та ПДВ 20%, які оплачені в повному обсязі, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Також ревізією встановлено, що позивачем здійснено витрати бюджетних коштів на придбання скетч-карток у порядку, що не відповідає вимогам Програми створення Львівського міського резерву матеріально-технічних ресурсів на 2016 - 2020 роки на відповідний рік.

Позивачем завищено потребу в бюджетних коштах на послуги із абонентського та програмного супроводу системи обробки інформації представленої засобами інформаційно-програмного комплексу, за послуги із доступу до сервісів програмного комплексу, за оренду приміщення в якому розміщене технологічне обладнання та за електроенергію, яка використана на роботу технологічного обладнання за 2017 - 2018 роки.

Також не підтверджено даними бухгалтерського обліку витрати ТОВ "Західтрансбуд" на придбання будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, на експлуатацію машин та механізмів.

Під час ревізії зроблено перерахунок вартості робіт, за результатами якого встановлено, що ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл " завищено вартість виконаних робіт.

Внески до статутних капіталів комунальних підприємств міста, органом управління яких є позивач, надходили з бюджету розвитку м. Львова через головного розпорядника бюджетних коштів - Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на розрахункові рахунки комерційних банківських установ без затверджених планів використання бюджетних коштів та без включення до мережі головного розпорядника як одержувача бюджетних коштів.

Всупереч ст. 22 Бюджетного кодексу України, п. 5 Міської програми № 3745, п. 6 Регіональної програми, в 2017 році здійснено придбання квартир для дітей сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та осіб з їх числа по цінах, які перевищують встановлені граничні межі.

Щодо встановлених інших обставин, з якими не погоджується позивач, то такі мають описовий характер в акті ревізії, кваліфікація, як порушення фінансового характеру відсутня.

Представник відповідачів у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення.

Подав до суду клопотання від 23.09.2019 (вх. № 34100, № 34102), просить справу розглядати без його участі, в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

25.09.2019 представник позивача подав клопотання про долучення доказів (вх. № 34443).

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 180 КАС України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно з ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4, 5 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

25.09.2019 в судовому засіданні суд відмовив в долученні додаткових доказів до матеріалів справи, оскільки такі були подані на стадії судових дебатів. Представник позивача в позовній заяві не вказує перелік доказів, які не можуть бути долучені та об`єктивні причини їх не подання, в підготовчому засіданні зазначив, що всі докази до матеріалів справи долучені.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На виконання п. 2.38 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на IV квартал 2018 року на підставі направлення від 11.12.2018 № 1246, виданого головою Державної аудиторської служби України Гавриловою Л.В., керівником ревізійної групи - заступником начальника Управління - начальником відділу контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту, фінансових послуг, ЖКГ, інфраструктури та зв`язку управління Північною східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Дзюбою Н.В. в складі ревізійної групи проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.12.2018.

14.02.2019 за результатами проведеної ревізії Державною аудиторською службою України складено акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 № 05-22/6.

Не погоджуючись із висновками викладеними а акті ревізії від 14.02.2019 № 05-22/6 позивач скерував до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області заперечення.

Відповідно до висновку Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 19.03.2019 заперечення позивача на акт планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 № 05-22/6 Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області розглянуті та визнані необгрунтованими.

Відтак, 20.03.2019 Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області винесено вимогу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 20-16-06-3-14/1701 «Щодо усунень порушень законодавства», згідно з якою під час ревізії встановлені порушення законодавства, усунення яких в повному обсязі не забезпечено, зокрема:

- в порушення вимог ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XІV (зі змінами), ст. 36 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 № 2807-IV (із змінами), п. 4.1 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 23.09.2003 № 154, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 12.02.2004 за № 189/8788 у періоді з 01.01.2018 по 31.12.2018 Департаментом проведено оплату Львівському комунальному підприємству «Львівсвітло» за послуги з технічного обслуговування та утримання в належному стані систем вуличного (зовнішнього) освітлення і з поточного ремонту та технічного обслуговування обладнання диспетчерського зв`язку системи вуличного (зовнішнього) освітлення в завищеному розмірі на суму 874201,09 грн, внаслідок безпідставного включення ЛКП «Львівсвітло» до актів виконаних робіт витрат на преміювання працівників, зокрема, включення премій, які виплачувались працівникам підприємства при наявності збитків, що суперечить умовам визначеним Положенням про преміювання працівників ЛКП «Львівсвітло»;

- в порушення вимог п. 6 Порядку створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 775, п. 2.7, 3.1 Програми створення Львівського міського резерву матеріально-технічних ресурсів на 2016-2020 роки Департаментом проведено видатки на придбання скетч-карток на паливно-мастильні матеріали за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 на суму 189858,30 грн в порядку, що не відповідає вимогам Програми створення Львівського міського резерву матеріально-технічних ресурсів на 2016 2020 роки на відповідний рік, зокрема, придбано лише право на отримання пально-мастильних матеріалів, шо унеможливлює досягнення мети програми, тобто, витрачено на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим рішенням про міський бюджет на відповідний рік, що відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України від 07.10.2010 № 2592-VI (зі змінами) є нецільовим використанням бюджетних коштів;

- в порушення вимог п.п. 22, 29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 Департаментом завищено потребу в бюджетних коштах на послуги із абонентського та програмного супроводусистеми обробки інформації представленої засобами інформаційного-програмного комплексу, за послуги із доступу до сервісів програмного комплексу, за оренду приміщенняв якому розміщене технологічне обладнання та за електроенергію, яка використана на роботу технологічного обладнання за 2017-2018 роки на загальну суму 154048, 00 грн, яка профінансована в повному обсязі;

- в порушення вимог ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України; ДСТУ Б Д.2.2-48:2012, п. 1.1.1.8 ДСТУ Б Д.2.2-48:2012; п. 5.4.4, 5.4.4.1 ДСТУ-Н Б Д.1.1-5:2013, підрядниками завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 3234752,57, зокрема: ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл на суму 2002057,05 грн та ТОВ «Західтрансбуд» на суму 1232695,52 грн, внаслідок необгрунтованого застосування ресурсних елементних коштрисних норм, не підтвердження включення до актів виконаних підрядних робіт витрат на відрядження працівників, придбання будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, а також експлуатацію будівельних машин та механізмів.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 закону України «про основні засади здійснення державного фінансового контролюв Україні» від 26.01.1993 № 2939-ХІІ, пп. 16 п. 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, п. 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області вимагає: усунути виявлені порушення законодавства в повному обсязі у встановленому законодавством порядку, опрацювати матеріали ревізії та розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законодавством відповідальності.

Не погоджуючись із винесеною вимогою Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII).

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) (пункт 1 Положення про Держаудитслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43; далі - Положення № 43).

У ч. 2 ст.2 Закону № 2939-XII визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з ст. 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 7, 13 ч. 1 ст. 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Згідно з підп. 9 п. 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання, визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (зі змінами і доповненнями; далі - Порядок № 550).

Відповідно до п. 3 Порядку № 550 фінансово-господарська діяльність об`єкта контролю - сукупність рішень, дій та операцій, які об`єкт контролю приймає та здійснює в частині володіння, використання та розпорядження фінансовими ресурсами, необоротними та іншими активами; акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати; заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта; винні особи - це особи, які відповідно до покладених на них обов`язків та законодавства були відповідальні за фінансово-господарські операції, проведені з порушенням законодавства, та/або дії (бездіяльність) яких призвели до такого порушення.

Згідно з пп. 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Відповідно до п. 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення, зокрема: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз положень законодавства дає підстави вважати, що орган державного фінансового контролю уповноважений здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти підконтрольній установі обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не підлягають примусовому стягненню шляхом пред`явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. При цьому наявність чи відсутність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Така правова позиція викладена у постанові Верховний Суд України від 23.02.2016 (справа № 818/1857/14), Верховний Суд у постановах від 23.04.2019 (справа №820/339/17), від 28.03.2019 (справа №813/1745/17), від 21.08.2019 (справа № 826/9924/18).

Таким чином, орган фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання без додаткових заходів лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних зі стягненням виявлених в ході перевірки збитків.

Судом встановлено, що відповідачем пред`явлено вимогу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради «Щодо усунення виявлених порушень законодавства», в якій орган фінансового контролю вимагав від позивача: усунути виявлені порушення законодавства в повному обсязі у встановленому законодавством порядку, опрацювати матеріали ревізії та розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законодавством відповідальності.

За наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю відповідачем було встановлено певні порушення, у зв`язку з чим орган фінансового контролю вимагав опрацювати матеріали ревізії та розглянути питання про притягнення працівників установи, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законодавством відповідальності.

Така вимога спрямована на коригування роботи підконтрольної організації, а відтак, є обов`язковою до виконання. Право Держаудитслужби та її територіальних органів вимагати від підконтрольної установи вчинення певних дій, зокрема й тих, що містяться у спірній вимозі, передбачено законом. Відповідач, в свою чергу, не пред`являв вимоги про стягнення з винних осіб збитків, а лише запропонував імовірний спосіб усунення порушень, що не є обов`язковою частиною вимоги. При цьому, дії відповідача щодо включення до оскаржуваної вимоги певних відомостей та фактів самі по собі не створюють та не припиняють права чи обов`язки підконтрольної установи, а лише фіксують певні обставини.

Щодо доводів позивача про незгоду із наявністю збитків, а також з їх розміром, про що йдеться в оскаржуваній вимозі, суд зазначає, що наявність чи відсутність складу фінансових правопорушень, обґрунтованість і правомірність виявлених збитків, завданих місцевому бюджету, або ж безпосередньо об`єкту контролю, може бути предметом окремого позову органу державного фінансового контролю про їх стягнення.

Позивач також вказує, що оскаржувана вимога є неконкретизованою, а її зміст не дає можливості зрозуміти, яким чином необхідно усунути порушення вимог законодавства. Проте, суд зазначає, що за змістом норм Закону № 2939-XII, Положення № 43 «законна вимога» контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.

Позивачем не доведено невідповідність спірної вимоги будь-якому із перелічених вище критеріїв, які ставляться до її форми та змісту, як і не вказано, в якій частині вимога контролюючого органу викликає незрозумілість щодо її виконання.

Аналогічна правова позиція щодо неконкретизації контролюючим органом в який спосіб необхідно усунути порушення викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 (справа № 826/9924/18).

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то такий на підставі статті 139 КАС України стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради до Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, Північно-східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2019.

Суддя Костецький Н.В.