Справа № 140/2383/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2383/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюк Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови зарахувати до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 03.08.2000 по 31.12.2016 у Державній кримінально -виконавчій службі України та зобов'язати зарахувати до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 03.08.2000 по 31.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 03.08.2000 по 31.12.2016 проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, з 03.08.2000 в Управлінні Державного департаменту з питань виконання покарань у Волинській області, а пізніше з 01.04.2012 в Управлінні Державної пенітенціарної служби України у Волинській області та мала спеціальне звання - підполковник внутрішньої служби. Вислуга років на момент звільнення позивача із служби - 31.12.2016 становила 20 років 04 місяці 02 дні. При переході на службу до Національної поліції їй було зараховано до стажу служби в поліції, яка дає право на надбавку до вислуги років лише 04 роки 02 місяці 26 днів. Позивач вважає такі дії відповідача щодо обчислення стажу роботи, яка дає право на надбавку за вислугу років протиправними, оскільки особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Тому служба у Державній кримінально-виконавчій службі, Державній пенітенціарній службі України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки частина друга статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. Цей перелік не містить службу в Державній кримінально-виконавчій службі, Державній пенітенціарній службі України. Ці служби за період коли в них працювала позивач не входили до складу органів внутрішніх справ, відтак відсутні правові підстави для зарахування вказаного періоду до стажу служби в поліції. При обчисленні стажу служби в поліції ОСОБА_1 ГУ НП у Волинській області було дотримано вимоги статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" та зараховано до цього стажу навчання в Київському інституті внутрішніх справ при НАВСУ, однак не зараховано вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі, оскільки це суперечить вимогам законодавства України.

Від учасників справи інших заяв по суті справи та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 29.08.1996 по 31.12.2016 проходила службу в органах Державної пенітенціарної служби, з 10.04.2017 по даний час - в органах Національної поліції України. Дані обставини підтверджуються відомостями з трудової книжки (а.с.11), копією довідки по особовій справі позивача (а.с.16), послужним списком.

Крім того, як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_2, позивач з 29.08.1996 по 31.12.2016 безперервно служила в органах Державної кримінальної пенітенціарної служби - 20 років 04 місяців 02 днів (а.с.11).

Відповідно до витягу з наказу від 10.04.2016 №69 о/с "По особовому складу", ОСОБА_1 прийнято на службу в органи поліції та призначено слідчим слідчого відділення Луцького відділу поліції (а.с.13).

Як вбачається з витягу з наказу від 22.08.2017 №179 о/с, ОСОБА_1 відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 31.08.2017 - 04 роки 02 місяці 26 днів, період навчання в Київському інституті внутрішніх справ при НАВС (а.с.15).

07.03.2019 позивач звернулася до начальника ГУ НП у Волинській області з рапортом, щодо стажу служби в поліції, яка дає право на надбавку за вислугу років та про надання додаткової відпустки.

Листом від 20.03.2019 №689/01/12-2019 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки.

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Як встановлено статтею 130 Виправно-трудового кодексу України, який діяв до 01.01.2004 на працівників рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюється дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На спеціалістів кримінально-виконавчої системи, які не мають спеціальних звань, поширюється дія закону України "Про державну службу".

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-IV визначено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Частиною п'ятою статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях даного Закону визначено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист, визначений Законом України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, відповідно до пункту 1 якого до вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №154 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України» від 17.07.1993 за №393 поширено дію постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" на поліцейських.

Відповідно до вказаної Постанови до вислуги років, які дають право на отримання пенсії за вислуги років поліцейським згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховується служба в Державній кримінально-виконавчій службі.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа як працівників органів внутрішніх справ, поліцейських, Державної кримінально-виконавчої служби.

З аналізу вказаної норми слідує, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

На підтвердження вказано також свідчить, те, що при звільненні позивача зі служби в Управлінні Державної пенітенціарної служби України у Волинській області керувались нормами Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та Законом України «Про Національну поліцію».

Як уже було встановлено судом та не ставиться під сумнів відповідачем, позивач з 29.08.1996 по 31.12.2016 проходила службу в Державній кримінально - виконавчій службі України безперервно. Із вказаного періоду їй було зараховано до стажу служби в поліції, яка дає право на надбавку поліцейським за вислугу років 04 роки 02 місяці 26 днів.

Отже, під час проходження позивачем служби в Державній кримінально-виконавчій службі України на неї відповідно до вищевказаних нормативних актів поширювались гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію".

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами позивача, що її служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов'язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо правомірності відмови позивачу у зарахуванні стажу служби в органах кримінально-виконавчої служби до стажу служби в поліції

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому з урахуванням вимог статті 245 КАС України з метою належного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 03.08.2000 по 31.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі та зобов'язання зарахувати до стажу служби в поліції вказаний період роботи у Державній кримінально-виконавчій службі.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений згідно з квитанцією від 05.08.2019 року № 15 (а. с. 2).

Керуючись статтями 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 03 серпня 2000 року по 31 грудня 2016 року у Державній кримінально-виконавчій службі.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 03 серпня 2000 року по 31 грудня 2016 року у Державній кримінально-виконавчій службі.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, )

Суддя Р.С. Денисюк