Справа № 214/6383/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6383/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Фартушної Є.К.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Тетяни Ігорівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 22.08.2019 року, в якому просив постанову серії НК №699355 від 05.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 05.08.2019 відносно нього було винесено постанову, згідно якої, він керуючи транспортним засобом марки Mersedes-Benz-210 номерний знак НОМЕР_1 на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначеній для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР України. З постановою не згодний, вважає її незаконною, оскільки він вказаного порушення не допускав, на дорозі по якій він рухався була відсутня розмітка, яка б вказувала на наявність двох смуг для руху в одному напрямку, про що він повідомив інспектора, а тому і не вчиняв правопорушення. Після ігнорування його пояснень, він заявив про залучення йому фахівця у галузі права, однак інспектор дане клопотання відхилив та почав складати постанову. Він прохав відібрати в нього письмові пояснення та опитати свідків, однак йому було відмовлено. Хоча в оскаржуваній постанові і є посилання на боді камеру, однак на вказаній ділянці дороги горизонтальну розмітку видно не було і така не проглядалась з водійського місця, що не відповідає вимогам Державного стандарту України ДСТУ 2587-94 «Розмітка дорожня. Технічні вимоги. Методи контролю. Правила застосування.», які є обов`язковими. Таким чином дії інспектора є протиправними. Крім того вважає, що постанову винесено з порушенням його прав та правових гарантій, на місці вчинення правопорушення та за таких умов він немає часу та фізичної можливості скористуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Тому винесення постанови не за місцем знаходження органу є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Більш того не було складено протокол про адміністративне правопорушення. У зв`язку із грубими порушеннями при винесення постанови вона підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначення її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.11).

Позивач в судове засідання не з`явився, правом присутності у судовому засіданні не скористався. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. В обґрунтування своїх заперечень надав відзив, в якому зазначив, що нею під час виконання своїх службових обов`язків 05.08.2019 року о 04-45 год. було виявлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz-210 номерний знак НОМЕР_1 А/Д М-12 «Стрий-Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» 702 км на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР України у зв`язку із чим, позивача було зупинено. Під час винесення постанови нею були роз`ясненні права позивача, якими він розпорядився на власний розсуд і не заявив жодного клопотання про що свідчить наданий відеозапис. В оскаржуваній постанові чітко викладене суть порушення, постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову та справу розглянути без представника відповідача.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності сторін та інших учасників справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

05.08.2019 року інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Т.І. винесено постанову серії НК №699355 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 05.08.2019 року о 04 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mersedes Benz 210 державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький з двостороннім рухом, яка має дві полоси руху в одному напрямку здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлення про ведення відео фіксації, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R (запис № 454002344), а відтак спростовує доводи позивача щодо обмеження його процесуальних прав та їх реалізації в повному обсязі. Жодних зауважень стосовно цього в постанові ОСОБА_1 або під час розгляду постанови не зазначено, клопотань не заявлено. Тобто суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил руху автомагістралями.

Приписами п.11.4 ПДР України передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що під час керування Mersedes Benz 210 державний номерний знак pl POB MX91 на автодорозі М-12 702 км Стрій Тернопіль Кропивницький він не допускав порушень п.11.4 ПДР України.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку,тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Разом з тим, із наданого відеозапису не вбачається сам факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.11.4 ПДР України. Так, оглядом відеозапису на диску встановлено, що запис розпочинається з роз`яснення позивачу причини зупинки. Сам факт його зупинки також не зафіксовано.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. У даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інші доводи та посилання відповідача, зазначені у відзиві на позов, суд не приймає до уваги, оскільки вони є недоречними.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Геремій Тетяни Ігорівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи - задовольнити.

Постанову серії НК №699355 від 05.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 04.10.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.