Справа № 580/849/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/849/19 Головуючий у І інстанції - Руденко А.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Костюк Л.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микити Андрійовича комунального підприємства "Реєстраційний центр", треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микити Андрійовича комунального підприємства Реєстраційний центр, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить зобов`язати відповідача відновити реєстраційні дії та розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.02.2019 року за № 32496628, за наслідками розгляду якої прийняти рішення про реєстрацію чи відмову в державній реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначає, що 18 січня 2018 року уклав з правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерстебанк» Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорней Вітою Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за № 31. З метою внесення змін до Державного реєстру нерухомого майна відповідно до вказаного договору, 04.02.2019 року Позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микити Андрійовича із заявою № 32496628. Державний реєстратор прийняв рішення № 45409854 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з тих підстав, що подано заяву співвласника квартири АДРЕСА_1 про заборону вчинення реєстраційних дій № 32507678 від 05.02.2019 року. Співвласники вказаної квартири більше року подають заяви про заборону реєстраційних дій, чим чинять позивачу перешкоди для внесення змін до Державного реєстру нерухомого майна. Також, Позивач вважає, що заборона на вчинення будь-яких змін у реєстрі є протиправною, оскільки заяви про заборону вчинення реєстраційних дій подаються з метою порушення прав та інтересів Позивача, а наявність рішення Відповідача про призупинення розгляду заяви Позивача робить фактично неможливим здійснити заміну сторони іпотекодержателя у правовідносинах, що виникли між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на підставі укладеного іпотечного договору № 014/2061/3/10965 від 29.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. за № 3395, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед банком передано в іпотеку наступне майно: трикімнатна квартира, загальною площею 63,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Відповідачем всупереч вимогам статей 18 та 25 Закону України № 1952 від 01.07.2004 року прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав № 45409854 від 07.02.2019 року, безпідставно не розглянуто заяву позивача про державну реєстрацію іншого речового права від 04.02.2019 року у порядку черговості їх надходження. Власником спірної квартири не було подано протягом десяти днів судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, тому Відповідач зобов`язаний невідкладно відновити реєстрацію позивача як іпотекодержателя.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микити Андрійовича комунального підприємства «Реєстраційний центр» (вул. Дружби, буд. 4, с. Христинівка, Христинівський район, Черкаська область, 20009, ) про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45409854 від 7 лютого 2019 року.

Зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микиту Андрійовича комунального підприємства «Реєстраційний центр» (вул. Дружби, буд. 4, с. Христинівка, Христинівський район, Черкаська область, 20009, ) відновити реєстраційні дії та розглянути заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 лютого 2019 року реєстраційний № 32496628, за наслідками розгляду якої прийняти рішення про реєстрацію чи відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, він зазначає, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги. Також, ОСОБА_1 вказує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Учасниками справи відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, 29 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки № 014/2061/3/10965, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 3396, яким забезпечено вимоги Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», що витікають з кредитного договору № 014/2061/3/10965 від 29.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк». Предметом іпотеки є трикімнатна квартира загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 36,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Соснівської районної ради м. Черкаси, 22.01.2008 року.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 16.05.2018 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.02.2008 року зареєстроване речове право іпотеки на підставі договору іпотеки від 29.02.2008 року № 014№014/2061/3/10965, іпотекодержатель: ВАТ «Ерсте Банк», боржник: ОСОБА_1 , майнові поручителі - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Згідно з копією договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорней В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №31, та додатком №1 до вказаного договору, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», яке є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк», відступило позивачеві ОСОБА_2 право вимоги за кредитним договором № 014/2061/3/10965 від 29.02.2008 року, укладеним з позичальником ОСОБА_1 , договором поруки № 014/2061/3/10965/1 від 29.02.2008 року, укладеним з поручителем ОСОБА_3 , та договором іпотеки № 014/2061/3/10965 від 29.08.2008 року, укладеним з іпотекодавцями ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3

04 лютого 2019 року Позивач з метою внесення змін до Державного реєстру прав на нерухоме майно відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.01.2018 року звернувся до Відповідача державного реєстратора прав на нерухоме майно Каленчука Микити Андрійовича із заявою № 32496628.

Під час розгляду заяви Позивача від 04.02.2019 року Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Каленчук М.А . встановив, що згідно відомостей з бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 159012099 від 11.03.2019 року щодо квартири АДРЕСА_1 Департаментом управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради зареєстровані заяви власника про заборону вчинення будь-яких реєстраційних дій № 29363198 від 27.07.2018 року, № 30606447 від 16.10.2018 року, № 30066022 від 12.09.2018 року, № 31416893 від 28.11.2018 року, № 32507678 від 05.02.2019 року, № 32328278 від 24.01.2019 року, № 30999436 від 06.11.2018 року, № 32695959 від 15.02.2019 року, № 31872923 від 20.12.2018 року, № 30260934 від 24.09.2018 року, № 29184723 від 17.07.2018 року, № 32062657 від 02.01.2019 року, № 31637462 від 10.12.2018 року, № 30453070 від 04.10.2018 року, № 28813833 від 21.06.2018 року, № 32810409 від 22.02.2019 року, № 30822406 від 26.10.2018 року, № 27618010 від 06.04.2018 року, № 27788887 від 18.04.2018 року, № 32160612 від 14.01.2019 року, № 29538332 від 08.08.2018 року, № 28378281 від 25.05.2018 року, № 29009677 від 05.07.2018 року, № 28177683 від 15.05.2018 року, № 29728570 від 20.08.2018 року, № 33000113 від 06.03.2019 року, № 31207737 від 16.11.2018 року, № 28600449 від 08.06.2018 року, № 27947483 від 27.04.2018 року, № 32496628 від 04.02.2019 року, № 29887319 від 31.08.2018 року.

07 лютого 2019 року Відповідач на підставі п. 14 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, прийняв рішення № 45409854 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв`язку з поданням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій № 32507678 від 05.02.2019 року.

Не погоджуючись із рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45409854 від 07.02.2019 року Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій згідно Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для зупинення державної реєстрації, та не є підставою зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскаржуване рішення № 45409854 від 07.02.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 4 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-1V обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-1V передбачає, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням; іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням; правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

За змістом вказаних норм договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.01.2018 року, укладений між Позивачем та ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «Ерсте Банк», підлягає державній реєстрації.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1952 передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За приписами статті 6 Закону № 1952 організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону № 1952 визначено, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 цієї статті державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з частиною 1, 2 статті 23 Закону № 1952 розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав. Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Таким чином, Закону № 1952 містить вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Частини 1 та 2 статті 25 Закону № 1952 визначено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна.

У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників.

Рішення суду або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пунктом 14 якого передбачено, що у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви; якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви; у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог або неотримання на запит документів та/або інформації, необхідних для державної реєстрації прав, у строк, встановлений в абзаці другому цього пункту, державний реєстратор приймає рішення щодо відмови в державній реєстрації прав.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що рішення про державну реєстрацію прав може бути прийнято тільки в разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав.

При цьому, обов`язковою підставою для зупинення державної реєстрації прав є рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 816/123/18 (адміністративне провадження № К/9901/59979/18).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що оскаржуване рішення № 45409854 від 07.02.2019 року про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було прийнято Відповідачем у зв`язку з поданням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій № 32507678 від 05.02.2019 року.

Таким чином, подання заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій згідно Закону № 1952 є підставою для зупинення державної реєстрації, та не є підставою зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскаржуване рішення № 45409854 від 07.02.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до компетенції адміністративних судів, на час розгляду справи судом першої інстанції, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В даному адміністративному провадженні розглядається виключно питання законності дій державного реєстратора у сфері державної реєстрації, тому доводи Позивача щодо відсутності заборгованості перед ВАТ «Ерсте Банк» та відсутності відомостей щодо державної реєстрації переходу прав від ВАТ «Ерсте Банк» до ПАТ «Фідобанк», не стосується даної справи, оскільки колегія суддів не вирішує спір про право, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 820/6974/15 (адміністративне провадження №К/9901/13919/18).

Також, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України тому, що у провадженні суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Черкаським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 15.05.2018 року у справі № 823/732/18, яким надано оцінку діям приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, що не стосується спору у даній справі.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки рішення суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329

331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Л.О. Костюк

Повний текст складено 04.10.2019 року.