Справа № 465/3689/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9215/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту архітектурної будівельної інспекції України на рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 року, головуючий суддя Мартьянова С.М., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурної будівельної інспекції України, Департаменту архітектурної будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправним та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ДАБІ України, ДАБІ у Львівській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що є оскаржені постанови незаконними та підлягають скасуванню, оскільки в діях позивач відсутній склад адміністративного правопорушення, що не дослідив інспектор, внаслідок грубого порушення порядку розгляду цих справ.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанови у справах про адміністративні правопорушення, що винесені 30.05.2017 року головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_2, щодо головного архітектора ТзОВ «Зелемінь» ОСОБА_1: № 1ф/227-ф/пз щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 300 гривень та № 1ф/228-ф/пз щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 15 300 гривень; провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 -1 КУпАП закрито; стягнуто з Департаменту державної архітектурно - будівельного інспекції у Львівській області на користь держави судовий збір з розгляду даної справи в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ДАБІ України оскаржило його в апеляційному порядку, в якій просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору скасувати.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення судовий збір не сплачується, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, колегія суддів переглядає оскаржуване судове рішення в цій частині.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, частиною 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно з частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Положення статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення не вступають в колізію з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки коло осіб, які мають пільги зі сплати судового збору за цим Законом, не є вичерпним. При цьому, необхідно виходити із того, що норми частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення є спеціальними нормами у порівнянні з нормами Закону України «Про судовий збір», а тому особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

Кодекс України про адміністративні правопорушення дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Правила розподілу судових витрат визначено в статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 1 цієї статті при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Можливості стягнення з субєкта владних повноважень судового збору на користь фізичної особи, яка звільнена від сплати судового збору та помилково сплатила судовий збір, у випадку задоволення її позову ні Кодексом адміністративного судочинства України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено. При цьому, законодавством визначений механізм повернення з державного бюджету помилково сплачених сум судового збору, який підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Державної архітектурно-будівельної інспекції України судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь позивача прийняв рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим відповідно до вимог статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту архітектурної будівельної інспекції України задовольнити, рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 року у справі №465/3689/17 скасувати в частині стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 04.10.2019 року.