Справа № 531/735/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. Справа № 531/735/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Карлівської міської ради Полтавської області на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 10.07.2019, головуючий суддя 1 інстанції Попов М. С., повний текст рішення складений 15.07.2019, вул. Успенська 4, м. Карлівка, Полтавська обл., Україна, 39500, по справі № 531/735/19

за позовом ОСОБА_1

до Карлівської міської ради Полтавської області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Карлівської міської ради Полтавської області (далі - відповідач, Карлівська міська рада Полтавської обл.), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати поставнову №2 від 05.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.; провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 10.07.2019 задоволено адміністративний позов.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі, яким у задовольнні адміністративного позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначив, що відповідно до матеріалів справи, належним відповідачем повинна бути посадова особа, яка винесла оскаржувану постанову. І, відповідно до матеріалів справи, чітко вказано, що оскаржувалась постанова начальника відділу ДАБК Швець Н.Г. Ніяких рішень ні сесія, ні виконавчий комітет Карлівської міської ради Полтавської обл. щодо ОСОБА_1 не приймали, жодним доказом по справі це не доведено, а тому Карлівська міська рада Полтавської обл. не є відповідачем у справі, а суд першої інстанції не прийняв дані доводи до уваги та не перевірив їх.

Від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтувіання своєї позиції, посилаючись на ст. 244-6 КУпАП, ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначив, що предметом спору у даній справі є постанова відділу державного архітектурно-юудівельного контролю апарату Карлівської міської ради постанова № 2 від 05.04.2019, яка винесена начальником відділу на підставі КУпАП, а не на підставі норми спеціального Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності». Позивачем вірно визначено предмет спору та спосіб його захисту, оскільки оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому вирішення даного спору відноситься до предметної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з пропуском строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою суду від 10.09.2019 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поновлено.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2019 відкрито провадження по справі № 531/735/19, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0738 га, відповідно до свідоцтва про право власності.

18 березня 2019 року наказом начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю апарату Карлівської міської ради №3 призначено проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 за наявності підстави, встановленої законом 331/2-73-262 від 15.03.2019 Кобеляцької місцевої прокуратурою.

01 квітня 2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті: «Комплекс по торгівлі будівельними матеріалами по АДРЕСА_3 , складено Акт №5 та протокол № П-1 про адміністративне правопорушення.

05 квітня 2019 року, на підставі акту та протоколу, начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю апарату Карлівської міської ради Швець Н.Г. було винесено постанову №2 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП, в зв`язку з тим, що останнім проведено загально-будівельні роботи з будівництва комплексу по торгівлі будівельними матеріалами по АДРЕСА_3 саме: будівля торгівельного призначення з цегляним цоколем та стінами, фасади яких оздоблені сайдингом; змонтовано металеві конструкції типу аграрного цеху; майданчик для торгівлі будівельними матеріалами- без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що є порушенням п.1 ч.1 ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності та п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт від 13.04.2011 №466, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративний позов подано до належного відповідача.

Суд апеляційної інстанції з вказаним висновком суду не погоджується, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є визнання протиправною та скасування поставнови №2 від 05.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена начальником відділу держархбудконтролю апарату Карлівської міської ради Швець Н.Г.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних поноважень, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За змістом ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), або щодо об`єктів будівництва I та II категорій складності, розташованих у межах населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42);

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, або щодо об`єктів будівництва I, II, III та IV категорій складності, розташованих у межах відповідних населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42); <…>.

Пунктом 1.1 Положення про Відділ державного архітектурно-будівельного контролю апарату Карлівської міської ради (далі - Відділ) є виконавчим органом Карлівської міської ради, що утворюється, реорганізовується рішенням міської ради відповідно до чинного законодавства.

Відділ не має статусу юридичної особи. <…>.

Згідно постанови № 2 від 05.04.2019, остання винесена начальником відділу держархбудконтролю апарату Карлівської міської ради Швець Н.Г.

З огляду на зазначене вище, належним відповідачем у справах цієї категорії є керівник відділу держархбудконтролю міської ради, як суб`єкт владних повноважень, яким винесено оскаржувану постанову.

В свою чергу, позивач звернувся до суду із даним позовом до Карлівської міської ради Полтавської обл., яка не є належним відповідачем.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст. 48 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 4 ст. 48 КАС України визначено, що якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Згідно з ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що заміна неналежного відповідача може бути здійснена виключно судом першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відтак, у разі встановлення апеляційним судом, що відповідачем у справі є особа, яка не повинна відповідати за заявленим до неї позовом, то такий (позов) повинен бути залишений без задоволення.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до неналежного відповідача, це є підставою для відмови в позові судом апеляційної інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції як такого, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Карлівської міської ради Полтавської області - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 10 липня 2019 року по справі № 531/735/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Карлівської міської ради Полтавської області про визнання протиправною та скасування постанови № 2 від 05.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 07.10.2019