Справа № 459/1932/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9249/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Мікули О.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 серпня 2019 року (суддя першої інстанції Жураковський А.І., м. Червоноград, повний текст складено 09.08.2019),

В С Т А Н О В И В :

12.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №304014 від 07.07.2019.

Рішенням Червоноградського міського суду від 9 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та постановити нове - про задоволення позову. Обґрунтовуючи незгоду, апелянт зокрема, зауважив, що оскаржувана постанова інспектора поліції прийнята з порушенням принципу законності, а саме положень ст. 276 КУпАП в частині вимог щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке з врахуванням роз`яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказує на місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення; положень ч. 5 ст. 258 КУпАП щодо не складання протоколу. Вважає, що внаслідок цього порушено його право на захист.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 7 липня 2019 року поліцейський СРПП №3 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Гонський С.Р. виніс постанову серії ДПО18 №304014, якою позивача було притягнуто відповідальності у виді штрафу розміром 255 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно цього рішення ОСОБА_1 07.07.2019 о 09:28 год. в м. Червонограді по вул. Б. Хмельницького, 55, керуючи транспортним засобом «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34, чим порушив вимоги п.п. 8.4 (в) ПДР.

Факт вчинення такого порушення позивач не заперечував ні на стадії розгляду в суді першої інстанції ні при поданні апеляційної скарги.

Разом з тим, апелянт вважає, що порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність таких доводів позивача з наступних мотивів.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, внесено зміни в правові норми Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема доповнено ст. 258 КУпАП частиною 2, відповідно до якої визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режим.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Отже, доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови через не складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Щодо доводів апелянта про безпідставне винесення постанови відповідачем не за місцем розташування органу, уповноваженого розглядати справу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно роз`яснень, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови серії ДПО18 №304014 від 07.07.2019 не заслуговують на увагу.

При цьому, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції помилкового розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регламентовано статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Статтею 271 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості проголошення та вручення судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, де зазначено, що суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, частиною 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, зазначена категорія справ повинна розглядатися судом за правилами загального позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи.

Разом з тим, суд першої інстанції розглянув спір без виклику сторін в судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження .

Таке порушення є суттєвим.

Приписами пункту 7 частини 3 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 09 серпня 2019 року у справі № 459/1932/19.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді О. І. Мікула
Д. М. Старунський