Справа № 520/6071/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03.10.2019 р. № 520/6071/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання: Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гірмана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Красноградської міської ради Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог: зобов`язати Красноградську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки для передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 2669,3 м.кв. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.128 Земельного кодексу України з урахуванням приписів частини 5 зазначеної статті; визнати недійсним та скасувати п.2 рішення Красноградської міської ради №2464- VІІ від 18.06.2019 року.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, які перебувають у власності позивача та ОСОБА_3 , котрій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, земельній ділянці присвоєно адресу та кадастровий номер. Крім того, надати позивачеві дозвіл на розробку проекту землеустрою не вбачається можливим, оскільки за відповідною адресою земельна ділянка є сформованою.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.05.2003 року позивачу на праці власності належать розташовані за адресою : АДРЕСА_1 нежитлові приміщення ресторану, гаражу, складу, розташовані на земельній ділянці площею 2669,3 м.кв.

У свою чергу, відповідно до договору купівлі - продажу від 11.12.2008 року ОСОБА_3 на праві власності належить розташоване за адресою : АДРЕСА_1 нежитлове приміщення сараю.

Відтак, на земельній ділянці за однією і тією ж адресою знаходиться нерухоме майно, яке на праві власності належить різним фізичним особам.

ОСОБА_3 звернулась 21.11.2014 року до Красноградської міської ради з заявою про наданнядозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 149 кв.м. для передачі її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії № 2333 від 22.12.2014 року такий дозвіл ОСОБА_3 було надано, проект землеустрою було розроблено, земельній ділянці присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 та кадастровий номер :04:001:0234.

Відтак, орієнтована площа земельної ділянки, на якій розташовані нежитлові приміщення позивача становить приблизно 2520,3 кв.м. ( 2669.3-149 ), тобто, за вирахуванням ділянки ОСОБА_3

Позивач звернулась 15.02.2017 року до Красноградської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 2669 кв.м. для передачі її в оренду за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії № 844 від 02.03.2017 року такий дозвіл позивачу було надано, проект землеустрою було розроблено, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:001:0250, площа якої після проведення земельно - кадастрової зйомки становить 2286 кв.м.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року по справі № 520/9299/18 ( набрало законної сили 07.03.2019 року згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду") встановлено наступні обставини, які передували даним спірним правовідносинам.

Судом встановлено, що 10.04.2018 року позивач звернулася із заявою до Красноградської міської ради Харківської області про передачу у власність шляхом викупу вищевказаної земельної ділянки.

Заяву позивача було розглянуто Красноградською міською радою Харківської області в порядку Закону України "Про звернення громадян" та надано відповідь за вих. № 03-26/985 від 20.04.2018 року про те, що земельна ділянка вже була передана позивачу в оренду рішенням XLI сесії VII скликання Красноградської міської ради від 20.12.2017 року № 1405-VII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 року по справі №820/3792/18 адміністративний позов ОСОБА_2 до Красноградської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Красноградську міську раду (вул. Бєльовська, буд. 94,м. Красноград,Харківська область,63304) повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10.04.2018 року про викуп земельної ділянки площею 2669,3кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти відповідне рішення.

Згідно з пунктом 34, частиною 1, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтями 12, 116, 128, 123 Земельного кодексу України, враховуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року № 820/3792/18 стосовно повторного розгляду заяви громадянки ОСОБА_2 про викуп земельної ділянки не сільськогосподарського призначення площею 0,2669 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування нежитлових будівель, що належить їй згідно договору купівлі-продажу, рішенням Красноградської міської ради LVI сесії VII скликання №1882-VII від 25 вересня 2018 року позивачу відмовлено у наданні згоди на продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю договору оренди земельної ділянки і його державної реєстрації та несплатою коштів за використання даної земельної ділянки до міського бюджету протягом тривалого часу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 року по справі № 520/9299/18 було визнано протиправним та скасовано рішення Красноградської міської ради LVI сесії VII скликання №1882-VII від 25 вересня 2018 року та зобов`язано Красноградську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про продаж земельної ділянки площею 2669,3 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до вимог ч.3 ст.128 Земельного кодексу України з урахуванням приписів частини 5 зазначеної статті та з урахуванням висновків даного рішення суду.

Рішенням Красноградської міської ради №2464- VІІ від 18.06.2019 року, з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/9299/18, було розглянуто заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки для передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 2669,3 м.кв. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 вказаного рішення відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки для передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 2669,3 м.кв. яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п. "б" ч.5 ст. 128 ЗК України "виявлення недостовірних відомостей у поданих документах". Земельна ділянка за вказаною адресою є сформованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір .

За змістом п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно - правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.п. 1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Главою 20 ЗК України унормовано продаж земельних ділянок або прав на них на підставі цивільно-правових договорів у складі якої міститься ст.128 щодо порядку продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам.

Частинами 1 та 2 вказаної статті встановлено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Пунктом "б" ч.5 ст. 128 ЗК України визначено, що підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера ( ст.79-1 ЗК України).

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування ( ст.1 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Суд вказує, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Натомість, суд вказує що, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.04.2019 року ( справа №823/464/16).

Таким чином, даний позов фактично заявлено на захист приватного інтересу позивача щодо викупу землі - ділянки площею 2669,3 м.кв., щодо частини якої наявне право оренди іншої особи - ОСОБА_3

Здійснення такого захисту судом напряму залежить від вирішення питання про реалізації ОСОБА_3 своїх прав на землю.

В той же час, оскаржуване рішення є лише наслідком реалізації позивачем у справі прав на землю, тобто є похідними вимогами, у зв`язку з чим, враховуючи суб`єктний склад спірних правовідносин, така справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За правилами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд зазначає, що в разі, коли порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, вказаний спір є спором про цивільне право, тобто має приватно-правовий характер, а саме є спором між позивачем та ОСОБА_3 щодо права на земельну ділянку в частині, яка належить останній, водночас позивачем, у даному випадку, невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки оскарження відповідного рішення не призведе до їх відновлення.

Крім того, зобов`язання надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачеві, у даному випадку та, враховуючи вищенаведені обставини, буде суперечить ст. 79-1 ЗК України за фактом сформованої земельної ділянки площею 2286 кв.м. кадастровий номер :04:001:0250.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи вищевикладені судом обставини, суд дійшов висновку, що провадження у справі має бути закрито.

Відповідно до ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд вказує, що дана справа має вирішуватись відповідним місцевим загальним судом, за правилами ЦПК України та позивачем, з метою захисту його порушених прав має бути обрано інший спосіб захисту.

Керуючись ст.ст.238, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Красноградської міської ради Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено 07 жовтня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.