Справа № 400/645/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/645/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв

27 червня 2019 року

Судова колегія Пятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Запорожана Д.В, ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 (далі: позивач, ОСОБА_3В.) звернувся з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби (далі: відповідач, Миколаївська митниця ДФС), згідно якого просив: визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Миколаївської Митниці ДФС №UА504170/2019/00155; визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Миколаївської митниці ДФС №UА504000/2019/000133/2 від 14.02.2019 року; визнати противоправними дії Миколаївської митниці ДФС щодо необхідності сплати 8500 грн. та стягнути на користь - ОСОБА_3 надмірно сплачену суму в розмірі 8500 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС сплачений судовий збір в 768 (Сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 за надання правової допомоги у сумі 6915,60 грн.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №UA504170/2019/002266 від 12.02.2019 року та доданих до неї документів, в тому числі договору купівлі-продажу 10.12.2018 року, відмовив у митному оформленні, випуску) товарів та у відповідності до оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA504170/2019/00155. Відповідачем здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято протиправне рішення про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000133/2 від 14.02.2019 року, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів у розмірі 4850 EUR. Підставою зазначено те, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, транспортні витрати, зазначені особисто одержувачем товару про транспортні витрати, не підтверджені одним документом (квитанціями, накладними тощо). Однак, позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують вартість ввезеного позивачем автомобіля. Норми ст. 54-55 МК України були дотримані, однак Відповідач необґрунтовано виніс протиправне рішення. Позивач, не маючи іншого виходу, змушений був сплатити 8500 гривень за прострочення режиму тимчасового ввозу.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позов ОСОБА_3 до Миколаївської митниця ДФС - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Миколаївської Митниці Державної фіскальної служби №UА504170/2019/00155.

Визнано протиправним та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів Миколаївської митниці Державної фіскальної служби №UА504000/2019/000133/2 від 14.02.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення в повному обсязі.

В обґрунтування скарги апелянт зазначає про правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товару та визначення вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів, з огляду на ненадання позивачем достатніх документів на підтвердження заявленої вартості товару.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.3 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.12.2018 року між ТОВ ДІЛОРЕТА та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу AUDI А6 limousine 2.4., VIN - WAUZZZ4F25N041706.

Уповноваженою особою від Декларанта (брокером) ОСОБА_5Є подано до Миколаївської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA504170/2019/002266 від 12.02.2019, якою було задекларовано для митного оформлення товар автомобіль легковий для перевезення людей, що був у використанні, оснащений бензиновим двигуном. Додатково оснащений газовим обладнанням. Марка - AUDI. Модель - AUDI А6 limousine 2.4. VIN - WAUZZZ4F25N041706, тип двигуна - бензиновий (конвертований для роботи на газі). Робочий об'єм циліндрів двигуна- 2393см3. Загальна кількість місць для сидіння 5 (включаючи водія). Колісна формула - 4x2.Календарний рік виготовлення - 2004.Модельний рік виготовлення - 2005. Призначення - для перевезення людей по дорогах загального користування. Торгівельна марка: AUDI. Виробник: AUDI AG. Митна вартість була визначена за методом визначення за ціною договору відповідно до ст.58 МК України.

До декларації приєднано скан копії документів, а саме тех.паспорту Н718500 від 24.04.2018, договору купівлі-продажу № б/н від 10.12.2018, висновку №15/4841/1220 від 12.02.2019, довідки №16225655 від 05.12.2018, довідки ТОВ Центр Авто №16225655 від 28.01.2019; довідки № б/н від 07.02.2002 (ідентифікаційний код); копії паспорту ЕО 786001 від 15.12.1999.

При виконанні митних формальностей за МД №UА504170/2019/002266 від 12.02.2019 спрацювала форма контролю системи управління ризиками. За результатами оцінки ризику модулем АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками) згенеровано такі обовязкові митні процедури: за кодом 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів та за кодом 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до Системи оцінки транспортних засобів SchwackeNET сформована цінова інформація 10118883 - 4850 євро.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості посадовою особою митного органу направлено декларантом електронне повідомлення: Відповідно до ч.8 ПКМУ від 12 грудня 2018 р. № 1077 Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 795 для підтвердження заявленої фактурної вартості необхідно надати наступні документи: рахунок-фактура (інвойс); банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного транспортного засобу; інші платіжні документи, що підтверджують вартість оцінюваного транспортного засобу та містять реквізити, необхідні для ідентифікації такого транспортного засобу; договір (угода, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку транспортного засобу; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) продавця транспортного засобу; копія митної декларації країни експорту; висновки про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, про вартість транспортного засобу; довідкова інформація щодо вартості у країні експорту транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним транспортним засобам, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у звязку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів.

Декларантом направлена заява № б/н від 12.02.2019 щодо комплектації оцінюваного транспортного засобу та заява № б/н від 13.02.2019 щодо ненадання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

14.02.2019 винесено Рішення про коригування митної вартості № UА504170/2018/000133/2 та оформлено картку відмови №UА504170/2018/00155.

Згідно даного рішення про коригування, метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються не застосовується у звязку тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, транспортні витрати, зазначені особисто одержувачем товару про транспортні витрати, не підтверджені одним документом (квитанціями, накладними тощо). Відсутні документи у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначено згідно з положеннями статей 58 і 59 МК України, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними товарами, які продано на експорт в Україну і час підтверджено документально, надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. У звязку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується. У вязку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів не застосовується. Методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не застосовується. Митна вартість ґрунтується на раніше визначених митними органами вартостях, основою для її визначення є митна вартість оцінюваних товарів яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам і є сумісними з відповідними принципами положенням з Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), відомості з довідника SuperSchwacke, на рівні 4850 евро/шт.)

Внаслідок чого була оформлена нова митна декларація №UA5O417O/2019/O02794 від 19.02.2019 року із додатковим нарахуванням митних платежів, виходячи з митної вартості товару в розмірі 4850 EUR, що склало 32 340 грн.

Як вбачається з матеріалів справи під час визначення митної вартості товару, відповідачем застосований резервний метод, передбачений ст.64 Митного кодексу України, на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами декларацій. Митницею відповідно до статті 64 МКУ визначено митну вартість із застосуванням резервного методу на підставі інформації, зазначеної у довіднику SuperSchwacke, компанії Eurotax. Відповідно до інформації довідника SchwackeNet вартість авто в країні експорту з урахуванням марки, моделі, року випуску, обєму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу 245385 км, зазначеного у акті про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.02.2019 МД №UA504170/НОМЕР_1.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним рішення, у нього були відсутні підстави, передбачені ч.2 ст.58 МК України, для відмови у визначенні митної вартості за ціною договору та застосування резервного методу, тому належить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UА504170/2018/000133/2 від 14.02.2019 картку відмови №UА504170/2018/00155.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його не правильним з огляду на наступне.

Спірні відносини регулюються розділом III Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 Митного кодексу України.

Так, згідно з частиною першою цієї статті для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною третьою цієї ж цієї статті Митного кодексу України визначено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

При цьому відповідно до частини четвертої цієї статті Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обовязок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно положень частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Так, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції) здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу

Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт перший).

Як зазначалося вище, при проведенні контролю правильності визначення позивачем митної вартості товару "Автомобіль легковий марки AUDI модель AUDI A6 limousine 2.4, відповідач врахував відомості щодо цінових рівнів на подібні транспортні засоби згідно Інтернет джерела "SuperSCHWACKE", що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості вказаного товару позивачем та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом занижено митну вартість товару.

Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункт перший).

Відповідачем було запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачену за товар суму) або інші документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте позивачем жодного із зазначених чи будь-яких інших документів на спростовання сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару не надано. Не надано позивачем таких документів і суду.

Відповідно до статей 57-58 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або невизначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини1 статті 57 Митного кодексу України одним з другорядних методів визначення митної вартості є визначення за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, обєму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що придбання позивачем автомобіля здійснено у підприємства, а не у фізичної особи. Тому підприємство мало виписати покупцю квитанцію про оплату або інший документ на підтвердження отримання готівки від покупця.

За таких обставин суд приходить до висновку, що посадовими особами Миколаївської митниці ДФС у повній мірі реалізовані повноваження, регламентовані статтями 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребовування додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості імпортованого товару.

Щодо позовної вимоги про повернення добровільного внеску в розмірі 8500 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно внесено до митної декларації суму що включена до митної вартості товару 8500 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно у тому числі шляхом консультації з органом доходів і зборів.

А тому, не має підстав для повернення позивачу суми у розмірі 8500 грн. які самостійно включені ним у митну вартість.

Щодо вимоги позивача про компенсації витрат на правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з додатків до позовної заяви та матеріалів справи, позивачем не надано доказів витрат на правову допомогу. Позивач не навів будь яких доказів щодо користування ним взагалі правовою допомогою.

Так, в постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року №826/1216/16 зазначено наступне …склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на вищевикладене в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу належить відмовити.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 , заявлені до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Миколаївської Митниці ДФС №UА504170/2019/00155; визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Миколаївської митниці ДФС №UА504000/2019/000133/2 від 14.02.2019 року; визнати противоправними дії Миколаївської митниці ДФС щодо необхідності сплати 8500 грн. та стягнути на користь - ОСОБА_3 надмірно сплачену суму в розмірі 8500 грн.; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС сплачений судовий збір в 768 (Сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС на користь ОСОБА_3 за надання правової допомоги у сумі 6915,60 грн. є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення даної справи по суті, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі №400/645/19 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_6