Справа № 815/516/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 р. Справа № 815/516/18

Суддя П'ятого апеляційного адміністративного суду Семенюк Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Стас Л.В., суддів Шеметенко Л.П. та Турецької І.О. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради Одеської області Кушнір І.В. про визнання незаконним перерахунку розміру субсидії та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

В провадженні колегії суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Стас Л.В. та суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П. перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради Одеської області Кушнір І.В. про визнання незаконним перерахунку розміру субсидії та зобов'язання вчинити певні дії.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів. Означена заява вмотивована тим, що судді вказаної колегії ставляться до нього упереджено, що викликає у заявника сумніви щодо спроможності колегії суддів неупереджено розглядати справу.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року визнано відвід колегії суддів Стас Л.В., Турецької І.О., Шеметенко Л.П. необґрунтованим. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід колегії суддів, а справу № 815/516/18 передано для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч.4 ст.40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі частини 8 статті 40 КАС Україні суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу вирішення питання про відвід розподілено на суддю Семенюк Г.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За правилами частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року прийнято до свого провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Начальника управління соціального захисту населення Подільської міської ради Одеської області Кушнір І.В. про визнання незаконним перерахунку розміру субсидії та зобов'язання вчинити певні дії та призначено справу до розгляду на 08 серпня 2019 року. Копію вказаної Ухвали отримано заявником - 19.07.2019 року

Разом з цим, заява про відвід складу суду заявлена 19.08.2019 року, тобто, після сплину десятиденного строку з дня отримання ухвали про прийняття до свого провадження, що суперечить наведеним вимогам ст. 39 КАС України.

В заяві про відвід суддів фактично зазначається незгода заявника з процесуальними діями та неврахування судовою колегією доводів наданих стороною під час судового розгляду, що є підставою для оскарження в касаційному порядку рішення суду. Будь-яких інших доводів щодо відводу суддів заявником ненадано.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 №46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено обставин, які б вказували на безсторонність колегії суддів або в чому полягає їх неупередженість чи необ'єктивність при здійсненні правосуддя у даній справі. Під час розгляду заяви про відвід суддів таких обставин не встановлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначив, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб'єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (див. Рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein v. Switzerland § 43; та у справі «Micallef v. Malta], § 93).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у даній справі.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Стас Л.В., Суддів Шеметенко Л.П. та Турецької І.О. у справі № 815/516/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Семенюк Г.В.