Справа № 280/14/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/14/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (суддя Садовий І.В., повний текст рішення складено 23.05.2019) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ»

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ», в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 2043/314/АВ/П/ІП-1ФС від 20.11.2018 та № ЗП 2043/314/АВ/П/ТД-2ФС від 20.11.2018.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Запорізької області № ЗП 2043/314/АВ/П/ТД-2ФС від 20.11.2018 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» штрафу у розмірі 1116900,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою Головного управлінням Держпраці у Запорізькій області було проведено інспекційне відвідування TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» з питань додержання законодавства про працю, за результатами якого складено Акт № ЗП2043/314/АВ від 30.10.2018, в якому зафіксовано порушення з боку позивача ч. 3 ст. 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України № 413, а саме, допуск до роботи працівників без оформлення трудових договорів.

На підставі вказаного Акту винесено припис від 30.10.2018 № ЗП2043/314/АВ/П про усунення виявлених порушень.

ФОП ОСОБА_1 направив на адресу відповідача зауваження до акту інспекційного відвідування, які були отримані інспектором Кривенко І. В. 01.10.2019. У вказаних зауваженнях ФОП ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_3 працювала на умовах договору цивільно-правового характеру та була залучена до надання певних послуг, вказана особа не відповідає додатковим вимогам, визначених в Довіднику до продавця продовольчих товарів, кваліфікаційним вимогам також не відповідає.

На підставі Акту інспекційного відвідування від 30.10.2018 № ЗП2043/314/АВ заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. 20.11.2018 винесено: постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 2043/314/АВ/П/ІП - 1ФС, згідно з якою на TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» накладено штраф в сумі 3723,00 грн.; постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП 2043/314/АВ/П/ТД - 2ФС, згідно з якою на TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» накладено штраф в сумі 1116900,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови № ЗП 2043/314/АВ/П/ТД - 2ФС, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, чинною на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Вказаним порядком визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, що 19.02.2018 TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» (Підрядник) укладено з Публічним акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (Замовник) Договір підряду №160, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання по виконанню поточного ремонту електроплавильних феросплавних печей цеху № 4 (13 одиниць).

З метою виконання Договору підряду від 19.02.2018 № 160, TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ» укладено з фізичними особами договори підряду, а саме: з ОСОБА_4 від 20.05.2018 № 05/10, від 04.06.2018 № 06/10, від 08.07.2018 № 07/5, від 01.08.2018 № 08/5, від 02.09.2018 № 09/2; з ОСОБА_14 від 20.05.2018 № 05/11, від 05.06.2018 № 06/11; з ОСОБА_7 від 20.05.2018 № 05/12, від 10.06.2018 № 06/12, від 08.07.2018 № 07/1, від 01.08.2018 № 08/1, від 02.09.2018 № 09/1; з ОСОБА_8 від 20.05.2018 № 05/13, від 10.06.2018 № 06/13; з ОСОБА_9 від 20.05.2018 № 05/14, від 04.06.2018 № 06/14, від 08.07.2018 № 07/6, від 01.08.2018 № 08/6, від 02.09.2018 № 09/3; з ОСОБА_10 від 20.05.2018 № 05/15, від 10.06.2018 № 06/15, від 10.07.2018 № 07/3; з ОСОБА_11 від 20.05.2018 № 05/16, від 11.06.2018 № 06/10; з ОСОБА_12 від 20.05.2018 № 05/19, від 08.07.2018 № 07/4, від 01.08.2018 № 08/4; з ОСОБА_15 від 20.05.2018 № 05/17, від 05.06.2018 № 06/17; з ОСОБА_13 від 20.05.2018 № 05/18, від 10.06.2018 № 06/18, від 10.07.2018 № 07/2.

За умовами вищевказаних договорів Підрядник (відповідна фізична особа) зобов`язується на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника (TOB «СПЕЦПРОМ-ТЕХНОЛОГІЯ») з використанням своїх виробничих засобів (обладнання, механізмів, приладдя, видаткових матеріалів), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 23 КЗпПУ визначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами статті 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основною ознакою, яка відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами. Крім того, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання стороною правочину визначеного обсягу робіт.

З укладених цивільно-правових договорів між позивачем та фізичними особами, копії яких містяться в матеріалах справи, вбачається, що Підрядник не підкоряється внутрішньому трудовому розпорядку Замовника і виконує роботи на свій страх та ризик у будь-який узгоджений з замовником прийнятний час. Укладені договори не містять обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години, регламентацію процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Матеріалами справи також підтверджується, що підрядники самостійно в межах встановлених строків договору визначали порядок та окремі етапи роботи, при цьому правила внутрішнього розпорядку позивача на них не розповсюджувалися, про що зазначено в договорах підряду.

Оплата за виконану роботу з підрядниками проводилася позивачем протягом 30 календарних днів після підписання сторонами акту приймання-передачі, копії яких також містяться у матеріалах справи.

Також матеріалами справи підтверджується, що вищевказані цивільно-правові договори були укладені на визначений строк, пов`язаний з необхідністю виконання конкретного виду робіт, що виключає таку важливу складову трудового договору, як постійний характер.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови.

Доводи апелянта ґрунтуються на припущеннях останнього та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року в адміністративній справі № 280/14/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 08 жовтня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 08 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров