Справа № 200/10491/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р. Справа№200/10491/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона є пенсіонером, знаходиться на обліку в Костянтинівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком за Списком №1 з 26 квітня 2017 року. Пенсія була призначена відповідачем на підставі Рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року по справі 233/2896/17, яке набуло законної сили 20 грудня 2017 року. Пенсія була розрахована виходячи із загального стажу роботи, пільгового стажу роботи за Списком №1, та з урахуванням заробітку за періоди з 01 липня 2000 року за даними персоніфікованого обліку та виплачується в розмірі 1563 грн. Рішенням Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 березня 2018 року було відмовлено у врахуванні при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 довідки про заробітну плату №1032 від 15 серпня 2016 року за період роботи 1988 -1993 роки у ПАТ «Макіївський металургійний завод» у зв'язку з неможливістю провести перевірку достовірності сум заробітку. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року по справі 805/5009/18-а було визнано не законним та скасовано рішення відповідача від 01 березня 2018 року про відмову у врахуванні при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 довідки про заробітну плату №1032 від 15 серпня 2016 року за період роботи 1988 - 1993 роки у ПАТ «Макіївський металургійний завод». Зобов'язано Костянтинівсько-Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 26 квітня 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, врахувавши заробіток, вказаний в довідці про заробітну плату від 15.08.2016 року № 1032, видану ПАТ «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 1993 роках, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Рішення від 20 червня 2019 року Костянтинівсько-Дружківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено у врахування заробітку вказаного у довідці про заробітну плату №1032 від 15 серпня 2016 року за період роботи 1988 - 1993 роки у ПАТ «Макіївський металургійний завод». Рішення мотивовано тим, що форма довідки не відповідає Порядку №22-1, а також що довідка містить підпис в.о. Головного бухгалтера Литвиненко О.В., якій делеговано повноваження підпису за фінансового директора, але не делеговано підпис в.о головного бухгалтера. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує конституційні права. Просив суд визнати рішення відповідача від 20 червня 2019 року про відмову у врахуванні при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством "Макіївський металургійний завод" за період роботи у 1988 році - 1993 році незаконним та зобов'язати відповідача здійснити нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 27 січня 2017 року з урахуванням заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 році - 1993 році з виплатою заборгованості.

Ухвалою від 05 вересня 2019 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Станом на 04 жовтня 2019 року відзив з боку Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не надходив.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (частина 2 статті 175 КАС України).

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1.

28 листопада 2016 року позивач взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2, про що свідчить довідка № від 28.11.2016 року.

Відповідно до рішення від 20 червня 2019 року Костянтинівсько-Дружківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено ОСОБА_1 у врахування заробітку вказаного у довідці про заробітну плату №1032 від 15 серпня 2016 року за період роботи з серпня 1988 року по жовтень 1993 роки у ВАТ «Макіївський металургійний завод», в зв'язку з ти, що форма довідка про заробітну плату від 15.08.2016 року №1032 не відповідає вимогам пп. 3 п. 2.1 та формі встановленого зразка додаток № 1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та довідка про заробітну плату від 15.08.2016 року №1032 містить підписи керівника та в.о. головного бухгалтера, які є підписом однієї особи - в.о. головного бухгалтера Литвиненко О.В., якій згідно наказу по ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» від 22.03.2016 року ОД № 1 делеговано тільки право підпису за фінансового директора на період його відсутності. У зазначеному наказі не вказано право першого підпису на в.о. головного бухгалтера Литвиненко О.В. Довідка про заробітну плату від 15.08.2016 року №1032 підписана за керівника не уповноваженою особою.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Підпунктом 1 пункту 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право виконавчої дирекції Пенсійного фонду та її територіальних органів отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

За змістом пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25 листопада 2005 року за № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, організацій незалежно від форм власності, фізичних осіб дооформлення і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 2.10 вказаного Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням пенсії. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.11.2005 року за № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року за № 1566/11846, довідка про заробітну плату особі видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням пенсії.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що рішення від 20 червня 2019 року про відмову у врахуванні при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 році - 1993 році є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про зобов'язання здійснити нарахування пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 з 27.01.2017 року з урахуванням заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року видана Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи з 1988 року по 1993 рік з виплатою заборгованості, суд враховує наступне.

В розумінні частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З аналізу норм законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини, вбачається, що відповідач, як орган владних повноважень, не виконуючи визначені законом владні дискреційні функції щодо призначення і виплати пенсії позивачу, діяв з порушенням закону і справедливості.

Оскільки прийняття рішення про призначення та виплату пенсії є владними дискреційними функціями органу Пенсійного фонду, такий обов'язок покладений на орган Пенсійного фонду нормами чинного законодавства, на час розгляду справи відповідачем визначені Законом владні дискреційні функції не виконані, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про зобов'язання відповідача розглянути питання про нарахування пенсії за віком за Списком №1 з 27 січня 2017 року з урахуванням заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 році - 1993 році з виплатою заборгованості з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності рішення, яке оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання незаконним та скасування рішення про відмову у врахуванні при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством "Макіївський металургійний завод" за період роботи у 1988 році - 1993 році та зобов'язання відповідача повторно розглянути питання про нарахування пенсії за віком за Списком №1 з 27 січня 2017 року з урахуванням заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 році - 1993 році з виплатою заборгованості.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Рішення Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 20 червня 2019 року про відмову у врахуванні при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством "Макіївський металургійний завод" за період роботи у 1988 році - 1993 році - визнати незаконним та скасувати.

Зобов'язати Костянтинівсько - Дружківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) повторно розглянути питання про нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) за Списком №1 з 27 січня 2017 року з урахуванням заробітку вказаного в довідці про заробітну плату № 1032 від 15 серпня 2016 року, видану Публічним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» за період роботи у 1988 році - 1993 році з виплатою заборгованості з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Костянтинівсько - Дружківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 04 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков