Справа № 360/3241/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3241/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області), в якому позивач просить суд: визнати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.09.2018 протиправним; зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах позивачу, з урахуванням до стажу періоду роботи в колгоспі ім. Калініна з 01.07.1979 по 30.10.1979 та з 02.01.1982 по 30.11.1999 згідно архівних довідок № 894-901 від 08.12.2017, № 312, 313 від 06.06.2017 КУ «об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» та трудової книжки колгоспника від 05.01.1983.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що має необхідний трудовий стаж для призначення йому пенсії на пільгових умовах, а тому звернувся із відповідною заявою про призначення пенсії до відповідача. Однак, управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області відмовило позивачу у задоволенні його заяви, оскільки в трудовій книжці позивача містяться виправлення імені та дати народження, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Ухвалою суду від 26.07.2019 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 09.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з даним позовом, відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 05.09.2019 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.09.2019 від УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 73-74), в обґрунтування якого відповідач зазначив таке. ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії за віком 17.07.2018. За розглядом наданих документів, а саме: трудової книжки колгоспника від 05.01.1983; архівних довідок про заробітну плату від 08.12.2017 № 894, 895, 896, 897 та від 06.06.2017 № 312; архівних довідок про фактично відпрацьований час 08.12.2017 № 898; архівної довідки про займані посади від 08.12.2017 № 899 встановлено, що трудова книжка на ім'я «ОСОБА_1» з датою народження 23.10.1961 року, яка видана колгоспом імені Калініна 05.01.1983, містить виправлення в даті народження; архівні довідки про заробітну плату, про фактично відпрацьований час та про займані посади від 08.12.2017 № 894-899 та від 06.06.2017 № 312 видані комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» Луганської області, мають різні ім'я та скорочення в написанні імені та по батькові.

На теперішній час прийняти до врахування в роботі для визначення права на призначення пенсії за віком трудову книжку позивача та архівні довідки від 08.12.2017 № 894-899 та від 06.06.2017 № 312 не надається можливим у зв'язку з тим, що зазначені у них дані прізвища, імені по батькові та дати народження не відповідають даним паспорту серії ЕН № 369387 від 09.09.2004.

Згідно наданих документів ОСОБА_1 має загальний стаж роботи 14 років 7 місяців 22 дні, з них на пільгових умовах тракторист у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах 7 років 2 місяця 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії згідно п.3 ч.2 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 необхідно встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки від 05.01.1983 та архівних довідок від 08.12.2017 № 894-899 та від 06.06.2017 № 312 в судовому порядку.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 останнього, зокрема:

01.07.1979 прийнято в колгосп ім. Калініна трактористом 3 класу;

з 01.11.1979 по 19.10.1981 проходив службу в радянській армії;

з січня 1982 року по 30.11.1999 працював в колгосп ім. Калініна трактористом 3 класу;

з 01.12.1999 по 31.10.2001 працював трактористом 2 класу в дочірньому підприємстві «Ольга» державного підприємства «Ровеньківського комбінату хлібопродуктів» державного комітету України матеріальним резервам;

з 01.11.2001 по 07.11.2005 працював трактористом в приватному сільськогосподарському підприємстві «Жовтень» Станично-Луганського району Луганської області (арк. спр. 12-14, 62-63).

17.07.2018 позивач звернувся до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 81-89).

Рішенням УПФУ в Станично-Луганському районі від 11.09.2018 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 28-29, 75-77).

В обґрунтування оскарженого рішення відповідач зазначив, що трудова книжка на ім'я «ОСОБА_1» з датою народження 23.10.1961 року, яка видана колгоспом імені Калініна 05.01.1983, містить виправлення в даті народження; архівні довідки про заробітну плату, про фактично відпрацьований час та про займані посади від 08.12.2017 № 894-899 та від 02.04.2018 № 195, видані комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» Луганської області, мають різні ім'я та скорочення в написанні імені та по батькові.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку рішенню відповідача про відмову в призначенні пенсії за заявою позивача від 17.07.2018, суд зазначає таке.

Підставами для відмови в зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу згідно із оскаржуваним рішенням стали:

- трудова книжка на ім'я «ОСОБА_1» з датою народження 23.10.1961 року, яка видана колгоспом імені Калініна 05.01.1983, містить виправлення в даті народження;

- архівні довідки про заробітну плату, про фактично відпрацьований час та про займані посади від 08.12.2017 № 894-899 та від 02.04.2018 № 195, видані комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» Луганської області, мають різні ім'я та скорочення в написанні імені та по батькові.

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Положеннями пункту 2.9 Інструкції № 58 визначено, що виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Згідно з пунктом 2.13 Інструкції № 58 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Трудова книжка позивача містить необхідні записи щодо прийняття на роботу, переведення та звільнення в спірний період.

Судом також установлено, що на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки ОСОБА_1 у верхньому лівому куті зроблено запис про зміну ім'я позивача «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» на підставі паспорта НОМЕР_2, виданого Станично-Луганським РВ УМВС 09.09.2004. Також на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки ОСОБА_1 у верхньому правому куті зроблено запис про виправлення дати народження ОСОБА_1 на "1961" рік. Вказані записи завірено печаткою ТОВ «Жовтень РК-2». Внесення змін виконано у відповідності до положень Інструкції № 58.

Відомості про роботу, про переведення на іншу роботу в трудовій книжці ОСОБА_1 виправлень не мають.

Таким чином, посилання відповідача в оскарженому рішенні на те, що трудова книжка позивача містить виправлення в даті народження, як на одну з підстав для відмови в призначенні позивачу пенсії, є протиправним.

Щодо посилання відповідача в оскарженому рішенні, як на одну з підстав для відмови в призначенні позивачу пенсії, що архівні довідки про заробітну плату, про фактично відпрацьований час та про займані посади від 08.12.2017 № 894-899 та від 02.04.2018 № 195, видані комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» Луганської області, мають різні ім'я та скорочення в написанні імені та по батькові, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Дослідженням спірних архівних довідок комунальної установи «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» від 08.12.2017 № 894, № 895, № 896, № 897, № 898, № 899 та від 02.04.2018 № 195 (арк. спр. 18-24, 83-89) встановлено, що відомості надані згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці, та архівною установою в довідках зроблено помітку «так в документах» та зазначено імена відносно кого видано довідки: «ОСОБА_1», «ОСОБА_1», також зазначено скорочення в написанні імені та по батькові.

Суд зауважує, що вказані довідки видані на ім'я саме ОСОБА_1, тому відсутні підстави вважати, що інформація, зазначена в цих довідках, може стосуватися іншої особи.

Таким чином, суд вважає, що в відповідача були відсутні законні підстави для неприйняття цих довідок.

Також суд зауважує, що неприйняття відповідачем довідок від 08.12.2017 № 894, № 895, № 896, № 897 про заробітну плату є передчасним, оскільки спірним питанням у цій справі є перевірка правомірності відмови в призначенні пенсії позивачу у зв'язку з недостатністю стажу. Довідки про заробітну плату не стосуються предмету позову, тому що впливатимуть лише на розмір пенсії позивача в разі її призначення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається відповідач, є необґрунтованими та не можуть порушувати законне право позивача на включення спірного періоду до пільгового стажу роботи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведених довідках, виданих комунальною установою «Об'єднаний трудовий архів Станично-Луганського району», і яка узгоджується з записами в трудовій книжці позивача.

Також суд зауважує, що записи у трудовій книжці про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства, і дефектів та неточностей їх вчинення не мають.

Більш того, відповідачем у рішенні від 11.09.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховано до пільгового стажу.

З огляду на наведене рішення УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 11.09.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язати утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено право суду у разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 11.09.2018 про відмову в призначенні пенсії позивачу, тому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області від 11.09.2018 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно п. 3 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.07.2018 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду по цій справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 09.08.2019 позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню повністю, лише з корегуванням способу захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Червоний Жовтень, вул. Калініна, буд. 22) до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (код за , місцезнаходження: Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. 1 Травня, буд. 20) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 11 вересня 2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 липня 2018 року про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оціники, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун