Справа № 460/2469/19
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 року м.Рівне №460/2469/19

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Жуковської Л.А., розглянувши письмову заяву про самовідвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГромадської ради доброчесності
про визнання протиправними та скасування висновку, рішення,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2019 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправним та скасування висновку, рішення.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 27.09.2019, головуючим суддею у справі №460/2469/19 визначено Жуковську Л.А.

02.10.2019 суддею Жуковською Людмилою Аркадіївною подано заяву про самовідвід. В обґрунтування такої заяви зазначає, що Громадською радою доброчесності 06.05.2019 затверджено Висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики. Вказано про те, що Висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики вважає протиправним, у зв`язку з чим ОСОБА_2 , подано до Волинського окружного адміністративного суду відповідний позов про визнання протиправним та скасування Висновку про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики від 06.05.2019. Оскільки предметом розгляду адміністративної справи №460/2469/19 є оскарження Висновку Громадської ради доброченості від 28.01.2019 про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, то наведені обставини можуть свідчити про необ`єктивність або неупередженість судді Жуковської Л.А. під час розгляду адміністративної справи №460/2469/19.

Суд вважає, що заяву про самовідвід слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частинами 1, 2, 3, 12 статті 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Дана норма кореспондує з ч.1 ст.15 Кодексу суддівської етики від 22.02.2013.

Згідно з п.11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

Відповідно до п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє, чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно з принципом, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium") від 26.10.1984, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28.10.1998, п.45).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості, а саме, проводить відмінність між: 1) суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі; 2) об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь обґрунтовані сумніви в цьому відношенні ("Кіпріану проти Кіпру", "П`єрсак проти Бельгії", "Грівз проти Сполученого Королівства"). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). У зв`язку з цим рішення про те, чи слід застосувати в певній ситуації той чи інший критерій, залежить від конкретних фактів.

З аналізу наведених положень слідує, що під час розгляду справи об`єктивність і неупередженість суду перебуває поза всяким сумнівом та є гарантією того, що судове рішення буде сприйняте суспільством як справедливе, незалежне та безстороннє, і лише в такому випадку буде дотримано право сторін на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, судом встановлено, що Громадською радою доброчесності 28.01.2019 затверджено Висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, який є предметом розгляду справи №460/2469/19.

Водночас, Громадською радою доброчесності 06.05.2019 затверджено Висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики.

Вважаючи, що Висновок про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики є протиправним, суддею Жуковською Людмилою Аркадіївною, подано до Волинського окружного адміністративного суду адміністративний позов про визнання протиправним та скасування Висновку про невідповідність судді Рівненського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 критеріям доброчесності та професійної етики від 06.05.2019.

У зв`язку з тим, що між суддею Жуковською Людмилою Аркадіївною та Громадською радою доброчесності існує публічно - правовий спір, який буде вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, тому, вказані обставини, можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді адміністративного позову та є підставою для самовідводу головуючого судді Жуковської Л.А.

З огляду на викладене, заяву про самовідвід головуючого судді Жуковської Л.А. слід задовольнити.

Керуючись статтями 36-41, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Жуковської Людмили Аркадіївни від 02.10.2019 у справі №460/2469/19 - задовольнити.

Адміністративну справу №460/2469/19 за позовом ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про визнання протиправним та скасування висновку, рішення, - передати до відділу документального забезпечення (канцелярії) Рівненського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно з ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено 02.10.2019

Суддя Жуковська Л.А.