Справа № 1.380.2019.001881
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001881
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника відповідача Павлів А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 16.04.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 15.03.2019 № . Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає, що таке прийняте поза межами граничного строку давності, встановленого статтею 102 ПК України. Позивач також стверджує, що в порушення вимог підпункту д) пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не повідомило його про нарахування та виплату йому доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом і про включення цього доходу до податкового розрахунку суми доходу за формою 1-ДФ у ІV кварталі 2014 року. Ця обставина перешкодила позивачу перевірити правильність нарахування йому цього доходу, і як наслідок подати до 01.05.2015 річну декларацію за 2014 рік із включенням такого доходу та вирішенням питання про сплату податку.

Ухвалою від 30.09.2019 відповідно до статті 52 КАС України суд замінив первісного відповідача Головне управління ДФС у Львівській області на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач).

Відповідач позов не визнає, подав відзив на позовну заяву (а.с. 64-66) та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Представник відповідача посилається на норми пунктів 4, 5 статті 60 ПК України, пункту 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затв. наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 та вказує, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання. Представник відповідача зазначає, що саме на підставі акта перевірки №248/17-00/ від 05.06.2015 та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 у справі №813/306/18, яке набрало законної сили, відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення № від 15.03.2019. Представник відповідача наполягає, що описка в зазначені номера судового рішення Львівського окружного адміністративного суду в оскаржуваному податковому повідомленні-рішення не є підставою для скасування останнього, оскільки в тексті рішення чітко описано суть та підстави для висновку про порушення платником податків податкового законодавства, підстави застосування штрафних (фінансових) санкції.

Ухвалою від 11.06.2019 суд залучив до участі у справі публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа, а.с. 80-81). Третя особа подала письмове пояснення щодо позову (а.с. 96-97) повідомила суд, що 21.10.2014 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0151/74/59593 від 09.09.2008. Відповідно до умов цього Договору сторони дійшли згоди, що з дати його укладення боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок прощення боргу. Третя особа наголосила, що пунктом 5 Договору про припинення зобов`язань сторони засвідчили, що ОСОБА_1 вважається повідомленим відповідно до пп.«д» п.п. 164.2.17 Податкового кодексу України про анулювання (прощення) боргу та про те, що сума прощених зобов`язань буде включена банком до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь боржника, а також про те, що на боржника покладається обов`язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб з даної суми та її декларування. При цьому третя особа зазначила, що відповідно до змісту рішення суду від 11.05.2018 у справі № 813/306/18, суд вже досліджував цю обставину та встановив, що ОСОБА_1 було відомо про анулювання (прощення) боргу та необхідність сплати податку й подання декларації, оскільки це обумовлено в тексті Договору від 21.10.2014 про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0151/74/59593 від 09.09.2008. В поясненні третя особа просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

На спростування тверджень ГУ ДФС у Львівській області та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с. 92) та відповідь на пояснення третьої особи (а.с. 112-114).

Суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

21.10.2014 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 уклали договір про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0151/74/59593 від 09.09.2008 (а.с. 98-99). Відповідно до пункту 2 цього Договору сторони дійшли згоди, що з дати його укладення боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок прощення боргу. Як зазначено в пункті 1 цього Договору до складу заборгованості в загальному розмірі 86992,73 доларів США, що еквівалентно 1126657,29 грн. входили: - основна сума боргу (неповернутого кредиту) -35964,72 доларів США, що еквівалентно 465785,06 грн.; - проценти за користування кредитом у розмірі 601,37 доларів США, що еквівалентно 7788,44 грн.; - пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором в розмірі 653083,79 грн.

Пунктом 5 означеного Договору від 21.10.2014 обумовлено, що Позичальник, ОСОБА_1 вважається повідомленим відповідно до пп. п.п.164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України про анулювання (прощення) боргових зобов`язань та про те, що сума анульованих (прощених) боргових зобов`язань буде включена Кредитором, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь Позичальника за підсумками звітного періоду, в якому боргові зобов`язання було анульовано/прощено (а.с. 98-99).

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало контролюючим органам:

- звітність форми 1дф, відповідно до якої ОСОБА_1 в четвертому кварталі 2014 року отримав дохід за ознакою доходу 126 «додаткове благо» в сумі 1126657,29 грн. (а.с.129);

- лист №04-2-0/885 від 12.05.2015 (у відповідь на запит) про нарахування ОСОБА_1 у 4 кварталі 2014 року доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом у розмірі 1126657,29 грн. (а.с. 127).

ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області провела документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014. За результатами перевірки складено акт №248/17-00/ від 05.06.2015 (а.с. 14-21). За результатами перевірки контролюючий орган дійшов висновку про такі порушення:

- п.49.1, пп.49.18.4 п. 49.18 статті 49, п. 179.1 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено неподанні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік;

- п.п.49.18.4 п. 49.18 статті 49, п. 164.1 статті 164, пп.164.2.17 п. 162 статті 164, статті 167, пп.168.1.1 п. 168.1.3 статті 168 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік у на суму 188608,54 грн.

На підставі висновків акта перевірки №248/17-00/ від 05.06.2015 ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області прийняла податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2015, яким ОСОБА_1 визначила суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 235930,68 грн. в тому числі за основним платежем у сумі 188608,54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 47322,14 грн. (а.с. 13).

ОСОБА_1 не погодився з цим податковим повідомленням - рішенням та оскаржив його в судовому порядку.

Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення від 11.05.2018 у справі № 813/306/18 (а.с. 22-27), відповідно до якого суд адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково:

- визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області від 22.06.2015 року № у частині визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 140435,35 грн., у тому числі за основним платежем - 112348,28 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 28087,07 грн.;

- суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області від 22.06.2015 № в частині нарахування ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95495,33 грн. (в т.ч. основний борг в сумі 76260,26 грн. та штрафні санкції в сумі 19235,07 грн.).

У цій справі суд встановив, що:

- із загальної суми прощеного боргу, що складала 1126657,29 грн., сума основного боргу позивача за кредитом становила 465785,06 грн. (35964,72 доларів США за офіційним курсом станом на момент прощення боргу);

- 465785,06 грн. (а не 1126657,29 грн.) є доходом ОСОБА_1 за 2014 рік у формі додаткового блага, отриманого внаслідок анулювання (прощення) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» основного боргу за кредитом, і саме ця сума підлягає оподаткуванню за відповідними ставками податку на доходи фізичних осіб.

З урахуванням приписів статті 167 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що грошове зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб щодо суми доходу ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага за 2014 рік в розмірі 465785,06 грн. повинно складати 76260,26 грн., у зв`язку з чим зайве визначення позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем у розмірі 112348,28 грн. є протиправним. Суд вважав грошове зобов`язання за штрафними санкціями за несплату податку на доходи фізичних осіб повинно складати 19065,07 грн., у зв`язку з чим зайве визначення позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням грошового зобов`язання за штрафними санкціями у розмірі 28087,07 грн. є протиправним. При цьому, штрафні санкції у розмірі 170 грн., застосовані за несвоєчасне подання декларації про майновий стан і доходи, суд вважав обґрунтованими, оскільки позивачу було відомо про анулювання (прощення) боргу та необхідність сплати податку й подання декларації, оскільки це обумовлено в тексті договору про припинення зобов`язань, який був підписаний ним особисто (а.с. 25, 26). За результатом апеляційного оскарження цього рішення постановою від 04.12.2018 Восьмий апеляційний адміністративний суд залишив без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 у справі №813/306/18 (а.с. 28-32).

ГУ ДФС у Львівській області (правонаступник ДПІ у м.Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області) на підставі акта перевірки №248/17-00/ від 05.06.2015, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №813/306/18 прийняло податкове повідомлення - рішення № від 15.03.2019. Контролюючий орган відповідно до пп.49.18.4 п. 49.18 статті 49, п. 164.1, пп.164.2.17 п. 164.2 статті 164, статті 167, пп.168.1.1, пп. 168.1.3 п. 168.1 статті 168 Податкового кодексу України збільшив ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 95495,33 грн. в тому числі за основним платежем у сумі 76260,26 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 19235,07 грн. (а.с. 11).

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та міркуваннями:

відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який також визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із статтею 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення серед іншого у випадку, якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт заниження податкових зобов`язань .

Стаття 60 ПК України регламентує підстави відкликання податкового повідомлення-рішення. Так, згідно пунктом 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили: - скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу (підпункт 60.1.4); - зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні (підпункт 60.1.5).

Наказом Міністерства фінансів України № 1204 від 28.12.2015 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок № 1204). Як зазначено в пункті 3 розділу ІІ Порядку № 1204 податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 1204 визначено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 4-6 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання (пункт 7 розділу ІІ Порядку № 1204).

Відповідно до пункту 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пп. 102.2.1. пункту 102.2. статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Як визначено в пункті 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Оцінюючи оскаржене податкове повідомлення-рішення на відповідність критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, суд враховує таке:

за результатами перевірки платника податків - позивача контролюючий орган (правонаступником якого є відповідач) прийняв податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2015 (а.с.13), яким визначив ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 235930,68 грн., в тому числі за основним платежем 188608,54 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 47322,14 грн. (188608,54*25%+170 грн.).

Правомірність цього рішення перевірялася судом при розгляді справи №813/306/18 за участі тих самих учасників: - платник податку (позивач), банк (особа, що повідомила контролюючий орган про отримання платником податку додаткового блага у формі прощеного боргу), контролюючий орган (відповідач, який є правонаступником контролюючого органу, що в 2015 році здійснив перевірку платника податків та прийняв рішення про збільшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до рішення у справі №813/306/18, що набрало законної сили 04.12.2018, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування згаданого податкового повідомлення-рішення задоволено частково (за основним платежем в сумі 112348,28 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 28087,07 грн.); щодо скасування решти суми основного зобов`язання, а також штрафних санкцій (в розмірі 25% від суми зобов`язання та 170 грн. штрафу за неподання декларації про доходи), - суд відмовив.

При розгляді справи №813/306/18 суд встановив, що:

- оподатковуваним доходом ОСОБА_1 в 2014 році було додаткове благо - прощена/анульована АТ «Райфайзен банк Аваль» сума основної заборгованості за кредитом в розмірі 465785,06 грн.;

- прощені/анульовані банком проценти за користування кредитом, пеня та штрафи на загальну суму 660872,23 грн. не є доходом платника податків.

З дати набрання законної сили рішенням суду у справі №813/306/18 (04.12.2018) податкове повідомлення-рішення № від 22.06.2015 в силу норм статті 60 ПК України вважається відкликаним, а контролюючий орган зобов`язаний скерувати платнику податків нове рішення на зменшену суму грошового зобов`язання, що визнана судом обґрунтованою.

ГУ ДФС у Львівській області 15.03.2019 прийняло таке податкове повідомлення - рішення № (а.с. 11), а вказана у ньому сума грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 76260,26 грн. та штрафних (фінансових) санкцій (19065,07грн.+170 грн.) цілком відповідає змісту рішення суду у справі №813/306/18.

Суд відхиляє доводи позивача, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що прийняте поза межами граничного строку давності, встановленого статтею 102 ПК України. Суд зауважує, що пунктом 5 розділу ІІ Порядку №1204 встановлено обов`язок контролюючого органу скласти податкове повідомлення-рішення на зменшену суму грошового зобов`язання, якщо така сума зменшилась за результатом судового оскарження податкового повідомлення- рішення. Грошове зобов`язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб, вказане в податковому повідомленні-рішенні № від 15.03.2019, не є «новим», - таким, що визначене у 2019 році; вказані у цьому рішенні суми є частиною тих сум, які контролюючий орган визначив ще у 2015 році за наслідками проведеної перевірки платника податків; факт тривалого узгодження цієї суми в адміністративному/судовому порядку не свідчить про пропуск контролюючим органом строку визначення зобов`язань, - такі були визначені ще в 2015 році; в грудні 2018 суд визнав правомірним визначення частини грошових зобов`язань та штрафів, що оформлені шляхом прийняття податкового повідомлення - рішення № від 15.03.2019 (замість відкликаного податкового повідомлення-рішення № від 22.06.2015). Суд також враховує, що платник податку не подав декларації за 2014 рік, а отже - діяв недобросовісно, тому донарахування зобов`язань стало можливе лише після проведення відповідної перевірки, що також зумовлює особливості обчислення встановлених ст. 102 ПК України строків.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в порушення вимог підпункту д) пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України не повідомило про нарахування та виплату доходу у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом і про включення цього доходу до податкового розрахунку суми доходу за формою 1-ДФ у ІV кварталі 2014 року.

- по-перше, ця обставина (факт належного повідомлення банком ОСОБА_1 щодо згаданого доходу) встановлена в рішенні суду від 11.05.2018 у справі № 813/306/18 між тими ж сторонами, тому не потребує доказування;

- по-друге, наявні в цій судовій справі письмові докази також підтверджують, що ОСОБА_1 було повідомлено про анулювання (прощення) боргу та про те, що сума прощених зобов`язань буде включена банком до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь боржника, а також про те, що на боржника покладається обов`язок зі сплати податку на доходи фізичних осіб з даної суми та її декларування.

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги ПК України та не подав контролюючому органу декларації про доходи за 2014 рік, що мало наслідком проведення позапланової перевірки, донарахування грошових зобов`язань та застосування до нього штрафних санкцій).

Щодо помилки в оскарженому податковому повідомленні-рішенні в частині, що стосується вказання номера судового рішення Львівського окружного адміністративного суду, суд керується такими мотивами. На підставі частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16: «…посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної вимоги колегія суддів не бере до уваги та погоджується з судами апеляційної інстанції, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної вимоги не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою». Суд зауважує, що зі змісту податкового повідомлення - рішення № від 15.03.2019 цілком зрозумілі і фактичні, і правові підстави його прийняття, також правильними є числові значення суми грошового зобов`язання. Помилка в зазначенні номера судового рішення Львівського окружного адміністративного суду є опискою, належно виправлена контролюючим органом (шляхом скерування платнику податків відповідного листа, а.с. 150) та не звільняє платника податків від виконання його податкових обов`язків.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та оцінку аргументів учасників справи суд дійшов висновку, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області № від 15.03.2019 відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, тому суд не встановив підстав для його скасування.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, то понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, Львівська область, місто Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ідентифікаційний код 43143039) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.03.2019 № , - відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, що постановив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2019.

Суддя Москаль Р.М.