Справа № 463/6912/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7236/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третьої особи ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Гулкевич І.З.; складене у повному обсязі 27 червня 2019 року) в адміністративній справі № 463/6912/18 за позовом ОСОБА_2 до Винниківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача релігійна організація «Релігійна громада церкви ОСОБА_7 християн-баптистів «Виноградник» у місті Винники Личаківського району м. Львова, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати рішення Винниківської міської ради (далі - ВМР) № 1361 від 24.05.2018 «Про затвердження детального плану території внесення змін в квартал індивідуальної житлової забудови по вул. Яворницького в м. Винники».

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішення ВМР № 1361 порушує право на безпечне для життя та здоровя довкілля гарантоване кожному громадянину статтею 50 Конституції України, створює реальну загрозу заподіяння шкоди здоровю та майну мешканців м. Винники у майбутньому, внаслідок дії негативних факторів зміни природного стану земель та імовірних техногенних аварій. І реалізація рішення ВМР № 1365 буде мати значний вплив на довкілля, в т.ч. мати наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоровя, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, води, клімату, ландшафту, природних територій та обєктів, історичних памяток та інших матеріальних обєктів, а також для обєктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; та за неправильного застосування норм матеріального права.

Тому, з урахуванням вимог апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішенням ВМР за № 348 від 12.05.2016 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон в м. Винники» встановлено перелік водних обєктів у м. Винники, разом з тим, жодного водного обєкта по вул. Яворницького у м. Винники немає.

Згідно існуючої ситуації, територія, на якій запроектовано будівництво культової споруди відповідно до оскаржуваного позивачем у цій справі детального плану, не відноситься до охоронної зони історичного центру, а лише планувалась до включення в I-й черзі. Щодо зеленої зони, то територія навколо культової споруди, відповідно до оскаржуваного детального плану, передбачає збереження такої зеленої зони та облаштування декоративної водойми біля самої культової споруди. Відповідач дотримав вимоги діючого генерального плану м. Винники при прийнятті оскаржуваного у цій справі рішення. Саме тому, твердження позивача про те, що на території проектованого кварталу є землі водного фонду, землі рекреаційного призначення та землі історико-культурного призначення, а також про необхідність погодження такої містобудівної документації місцевого рівня із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, є надуманими, нормативно не обґрунтованими та безпідставними.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача релігійна організація «Релігійна громада церкви ОСОБА_7 християн-баптистів «Виноградник» у місті Винники Личаківського району м. Львова подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що позивач жодним чином не довела факту порушення відповідачем норм чинного законодавства при винесенні оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні апелянт підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представники відповідача, третіх осіб, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням 29-ї сесії (четвертого скликання) ВМР № 747 від 01.03.2015 затверджено генеральний план м. Винники після коригування (т. 2 а.с. 10).

Рішенням 2-ї сесії (шостого скликання) ВМР № 32 від 30.12.2010 вирішено здійснити коригування генерального плану міста Винники (т. 2 а.с. 11).

Рішенням 11-ї сесії ВМР № 1361 від 24.05.2018 затверджено Детальний план території внесення змін в квартал індивідуальної житлової забудови по вул. Яворницького в місті Винники (т. 1, а.с. 45).

Вказане рішення відповідача оскаржено позивачем з підстав порушення вимог законодавства та прав позивача при його прийнятті, зокрема порушення процедури такого прийняття.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що судом не встановлено порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, яке ще й до того безпосередньо як не порушує прав, свобод чи інтересів позивача, так і не породжує для нього жодних прав та обовязків.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно приписів статті 19 цього Закону детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних обєктів (у разі відсутності плану зонування території).

Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Склад, зміст, порядок розроблення та затвердження детального плану території визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Детальний план території не підлягає експертизі.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

Наказом від 16.11.2011 № 290 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджено Порядок розроблення містобудівної документації (далі - Порядок № 290).

Згідно із пунктом 4.1 Порядку № 290 рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Судом встановлено, що рішенням 9-ї сесії ВМР № 1175 від 20.12.2017 за результатами розгляду заяви (клопотання) пастора Церкви ОСОБА_7 Баптистів доручено виконавчому комітету Винниківської міської ради внести зміни в детальний план територій в квартал індивідуальної житлової забудови по вул. Яворницького (т. 1, а.с. 45).

На замовлення виконавчого комітету ВМР фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 в 2018 році виготовлено детальний план території внесення змін в квартал індивідуальної житлової забудови по вул. Яворницького в м. Винники (т. 1, а.с. 46).

Вказаним детальним планом, на відміну від детального плану території внесення змін до кварталу індивідуальної житлової забудови по вул. Яворницького в м. Винники, виготовленого ПП «АрхіС» в 2014 році (т. 1, а.с. 21, 27), передбачено розміщення будівлі церкви ОСОБА_7 Баптистів (т. 1, а.с. 72).

З основного креслення вказаного детального плану видно, що проектована будівля церкви знаходиться поруч з відстійником; ставок чи струмок на кресленні відсутні.

Що стосується доводів про порушення відповідачем вимог земельного та водного законодавства, що виразилось у відсутності відомостей про прибережну захисну смугу в зазначених водних обєктів колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. Для створення сприятливого режиму водних об'єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Положеннями статті 88 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Як видно з матеріалів справи, рішенням ВМР від 12.05.2016 № 348 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон в м. Винники» було встановлено перелік водних обєктів, серед яких жодного водного обєкта по вул. Яворницького у м. Винники немає (т. 2, а.с. 9).

Даних про скасування вказаного рішення матеріали справи не містять.

З листа Львівського обласного управління водних ресурсів, адресованого позивачу, від 19.02.2018 № 09/281 видно, що вказаним субєктом не здійснювалась інвентаризація водних обєктів у м. Винники (т. 2, а.с. 158)

Інших доказів, що підтверджують наявність обєктів водного фонду в кварталі позивача суду не надано. Покликання позивача на документацію з землеустрою минулих років не доводить наявність обєктів водного фонду на час винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав у відповідача для встановлення прибережної захисної смуги навколо відстійника.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення вимог законодавства щодо охорони культурної спадщини колегія суддів до уваги не приймає, оскільки сторонами не надано та судом не здобуто доказів того, що на території кварталу знаходяться памятки національного значення, їх території, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, зони охорони, охоронювані археологічні території, історичні ареали, а також інші обєкти культурної спадщини.

Тому, підстав погоджувати оскаржуване рішення з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, у відповідача не було.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи позивача щодо наявності на території кварталу земель рекреаційного призначення.

Порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення судом також не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та не претендує на земельну ділянку, що оскаржуваним рішенням планується виділити третій особі - релігійній організації «Релігійна громада церкви ОСОБА_7 християн-баптистів «Виноградник», а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що це рішення не порушує прав, свобод чи інтересів позивача, так і не породжують для нього жодних прав та обовязків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року в адміністративній справі № 463/6912/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_1
Постанова складена у повному обсязі 04 жовтня 2019 року.