Справа № 560/731/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/731/19

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року (прийняте у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 19.03.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ та зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач працює в поліції на посаді начальника відділу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНР та являється державним службовцем 10 рангу, а не поліцейським. При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач прийнятий на службу в Національну поліцію та являється поліцейським, тобто особою якій присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, то правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови №850 від 21.10.2015 немає.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_2 з 24.03.1999 по 02.04.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно наказу від 21.03.2012 №64 о/с , ОСОБА_2 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил за п. 64 "Б" (через хворобу).

З 03.04.2012 позивач прийнятий на посаду начальника сектору внутрішнього аудиту УМВС (за конкурсом) та встановлено відповідно до Закону України "Про державну службу" 11 ранг державного службовця.

14.02.2012 при первинному огляді МСЕК ОСОБА_3 встановлено ІІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності (виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 29 952,00 грн.).

З 07.11.2015 відповідно до наказу №12о/с позивача призначено начальником відділу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку в ГУНП.

05.11.2015 позивачу встановлена ІІ група інвалідності у зв'язку з захворюванням, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0570802 від 05.11.2015).

30.10.2018 позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми отриманої під час виконання службових обов'язків в органах внутрішніх справ.

Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Хмельницькій області сформувала висновок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та разом з поданими позивачем документами надіслала його до МВС України.

11.02.2019 листом №15/2-486 Директор Департаменту фінансово-облікової політики МВС України повернув висновок ліквідаційній комісії Управління МВС України в Хмельницькій області оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років та за умовами пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, не дає права позивачу на отримання грошової допомоги.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що належним органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області. Таким чином, у звязку з порушення позивачем процедури звернення за виплатою грошової допомоги, немає правових підстав для визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів та зобов'язання прийняти рішення щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII та Порядком №850.

Відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію" й, виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Законом №565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Таким чином, вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, від 18.10.2018 у справі №369/13187/17, від 28.03.2019 по справі № 296/10138/16-а та від 12.09.2019 у справі №823/194/16.

Однак, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції, вийшовши за межі предмету позову, не надав оцінки правомірності дій відповідача щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги.

При цьому, суд вказав, що оскільки з 07.11.2015 позивач прийнятий на службу в Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, то на нього як на поліцейського, поширюються норми Закону України "Про національну поліції", а Порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульований Порядком №4. Отже належним органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ лише по 02.04.2012, оскільки наказом від 21.03.2012 №64 о/с його звільнено з органів МВС в запас Збройних Сил за п. 64 "Б" (через хворобу).

Разом з цим, з 03.04.2012 позивач прийнятий на посаду начальника сектору внутрішнього аудиту УМВС (за конкурсом) та встановлено відповідно до Закону України "Про державну службу" 11 ранг державного службовця.

06.11.2015 відповідно до Закону України "Про національну поліцію" та КЗпП України звільнений з УМВС за переведенням до Національної поліції України та призначений начальником відділу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку в ГУНП.

Отже, з 02.04.2012 позивач звільнений з органів МВС в запас Збройних Сил, в подальшому позивач працював в УМВС та в ГУНП як державний службовець та не проходив службу в органах, а тому, Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 до позивача, який не проходив службу в поліції, не застосовується.

Таким чином, останнім місцем його служби є Управління МВС України в Хмельницькій області, куди він відповідно і звернувся із питанням щодо отримання нарахування і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 закону України "Про міліцію" та Порядку №850.

Відтак, судом першої інстанції помилково не враховано вказаних обставин справи та прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнати протиправними дій відповідача щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги та зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 закону України "Про міліцію" та Порядку №850.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5