Справа № 520/6990/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

27 вересня 2019 р. справа №520/6990/19

Харківський окружний адміністративний суд:

в складі: головуючого - судді Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, податкова адреса: вул. Ініціативна, б. 10/24, кв. 1, м. Харків, 61177, розрахункові рахунки відсутні, суму податкового боргу в загальному розмірі 83 060,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 83 060,78 грн, що виник внаслідок нарахованої пені у розмірі 82977, 94 грн на підставі податкового повідомлення - рішення від 02.11.2016 №, а також нарахованої пені у розмірі 82,84 грн, на підставі податкового повідомлення - рішення від 02.11.2016 №. Зазначена сума боргу не була сплачена відповідачем.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач не заперечує проти адміністративного позову, проте, просить відстрочити виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 18.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження в справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 05.09.2019 призначено розгляд справи в судове засідання в спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні визнавала позов, проте просила відстрочити виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідач - ОСОБА_2, перебуває на податковому обліку у Центральній ОУПФ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області як платник податків.

Судом встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 06.11.2015 по 02.08.2016, дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 06.11.2015 по 02.08.2016.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 26.10.2016 №4100/20-30-13-04-06/НОМЕР_1 (а.с.13-21), в висновках якого визначено порушення, а саме: п.п. 295.5.5 п.296.5 ст. 296, п.п.1 п. 294.3 ст. 294 ПК України, знижено суму єдиного податку до сплати в бюджет на суму 136462,20 грн (у т.ч. за період з 01.01.2016 по 02.08.2016 на суму 136462 грн); п. 177.2 ст. 177, 49 ПК України, не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

На підставі вказаних висновків, податковим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

- від 02.11.2016 №, яким за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування застосовано штрафні санкції в розмірі 170 грн (а.с.22);

- від 02.11.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з Єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 170577,75 грн, в т.ч. за податковим зобов'язанням - 136462,20 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 34115,55 грн (а.с.23).

Зазначені податкові повідомлення - рішення не були оскаржені відповідачем. У зв'язку з несплатою за вказаними податковими повідомленнями - рішення податкових зобов'язань та нарахованих штрафних санкцій позивачем на адресу відповідача направлено податкову вимогу від 17.07.2017 №6072-17 в розмірі 170445,75 грн (а.с.27)

Відповідно до п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України в разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п.19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України, Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з облікової картки платника, відповідачем в червні 2019 року сплачено заборгованість з Єдиного податку з фізичних осіб, на підставі чого податковим органом нараховано пеню в розмірі 82977,94 грн, а також в розмірі 82,84 грн (а.с.29- 31).

Згідно п.п.87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На час розгляду справи вказана сума податкового боргу у розмірі 83060,78 грн не сплачена, наявність вказаного боргу відповідач визнає.

Згідно ст.61 ПК України, органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, контроль щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі викладеного вище, а також враховуючи те, що відповідачем визнано позов, суд дійшов висновку про стягнення податкового боргу у розмірі 83060,78 грн.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду.

Дослідивши надані відповідачем докази до вказаного клопотання, вислухавши думку представника позивача та відповідача, суд зазначає наступне.

В обґрунтуванні клопотання про розстрочення виконання судового рішення відповідач посилався на вкрай важке матеріальне становища, оскільки перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а також той факт, що має трьох дітей на утриманні. Також відповідач посилалася не те, що для погашення основного боргу перед позивачем у сумі 170044, 75 грн, чоловік відповідача взяв кредит у банківській установі, який до теперішнього часу не погашений.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім'ї, її матеріальне становище;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зауважує, що наведені відповідачем обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права.

Водночас, суд зазначає, що підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Пунктом 5.2 статті 5 ПК України передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування.

Отже, приписи ст. 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків, є спеціальними нормами щодо визначення доказів, які є підставою для відстрочення податкового боргу ( пункт 100.5 ПК України ) та порядку погашення податкового боргу ( пункт 100.7 ПК України ).

Відповідно до п. 100.4 і п. 100.5 ст. 100 ПК України, підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Підставою для відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 2-54/08 та від 27.06.2018 у справі №813/8842/13-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, відповідачем не надано до суду.

З огляду на викладене, враховуючи вказані положення ПК України, якими визначено загальні підстави розстрочення грошового зобов'язання чи податкового боргу, а також враховуючи положення ст. 378 КАС України, якими визначено підставами для відстрочення виконання судового рішення, які у межах спірних відносин, не є вичерпними й мають застосовуватись в сукупності з нормами матеріального права, суд дійшов висновку про те, що наведені позивачем обґрунтування свого клопотання та надані докази не є належними підставами для відстрочення виконання судового рішення, через що, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, поштовий індекс 61177, м. Харків, вул. Ініціативна, б. 10/24, кв. 1) на користь Державного бюджету України податковий борг в загальному розмірі 83 060,78 грн (вісімдесят три тисячі шістдесят гривень 78 копійок).

У задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.