Справа № 560/615/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/615/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

01 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

представника позивача: Ладанського Андрія Володимировича

представників відповідачів: Чубко Ліни Вікторівни, Карповича Василя Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП ФАВОР" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказів.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що оскаржувані накази є такими, що прийняті з порушенням статті 81 Податкового кодексу України, в тому числі в частині визначення підстав для проведення перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися. Позивач також стверджує, що здійснив захист своїх прав шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до позапланової документальної виїзної перевірки.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

12 серпня 2019 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу апелянта, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представники відповідачів вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник позивача під час судового засідання заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, просив суд залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до пункту 1 наказу Державної фіскальної служби України №124 від 18.02.2019 року "Про проведення перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР", у зв`язку з виявленням невідповідності висновків акта документальної планової перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР" вимогам законодавства та неповного з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час її проведення для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та проведенням службового розслідування стосовно посадових осіб Головного управління ДФС у Хмельницькій області, які здійснювали таку перевірку (наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 29.01.2019 №226 "Про призначення службового розслідування"), на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України визначено, начальнику Головного управління ДФС у Хмельницькій області Ковальчуку С.: забезпечити в порядку контролю за правильністю висновків акта документальної планової перевірки від 22.08.2018 організацію проведення працівниками Головного управління ДФС у Хмельницькій області документальної позапланової перевірки ТОВ "ТОП Фавор" щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.10.2015 по 31.03.2018 без залучення посадових осіб, які проводили документальну планову перевірку такого платника податків, про що видати відповідний наказ із урахуванням вимог глави 8 розділу ІІ Кодексу.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №452 від 25.02.2019 року "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР", у зв`язку з виявленням Державною фіскальною службою України невідповідності висновків акта документальної планової перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР" від 22.08.2018 №1384/22-01-14-02/40077299 вимогам законодавства та неповного з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час її проведення для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та проведення службового розслідування стосовно посадових осіб Головного управління ДФС у Хмельницькій області, які здійснювали таку перевірку (наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 29.01.2019 №226 "Про призначення службового розслідування"), на підставі п.п. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, призначено провести працівникам управління аудиту Головного управління ДФС у Хмельницькій області документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТОП Фавор", ПН 40077299, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 21.10.2015 по 31.03.2018, строк проведення перевірки 5 робочих днів - з 06.03.2019.

З метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР" 06.03.2019 року працівниками управління аудиту ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі направлень на перевірку від 05.03.2019 року №736 та №820 здійснено вихід за юридичною адресою платника податків - ТОВ "ТОП ФАВОР": м. Хмельницький, вул. Північна, 95/1.

У зв`язку з тим, що посадові особи ТОВ "ТОП ФАВОР" відмовилися розписатися у направленнях на перевірку, працівниками ГУ ДФС у Хмельницькій області складено акт від 06.03.2019 року №0053/22-01-14-01/40077299 про відмову розписатися у направленнях на перевірку та акт від 06.03.2019 №0053/22-01-14-01/40077299 про відмову від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР".

Вважаючи вищезазначені накази відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що Документальна позапланова перевірка здійснюється контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4 статті 78 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані вимоги закону щодо оформлення наказу Державної фіскальної служби України №124 від 18.02.2019 року "Про проведення перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР" не дотримані, а тому він є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення безпідставно не враховано вимоги Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом Державної фіскальної служби України №22 від 31 липня 2014 року, у відповідності до яких, у разі призначення перевірки ДФС України за наявності обставин визначених у п.п. 78.1. 12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, податковими органами видається два накази.

Щодо вказаних доводів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 78.1. 12 пункту 78.1 статті 78 ПК України, контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акт перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, з аналізу вищезазначених вимог вбачається, що наказ про проведення документальної позапланової перевірки повинен прийматися контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №452 від 25.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТОП» Фавор», підставою для проведення перевірки зазначено п.п. 78.1. 12 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Таким чином, згідно норм ПК України в даному випадку наказ про проведення перевірки повинен видаватись ДФС Украйни, оскільки чинним Податковим кодексом України не передбачено видачі двох наказів для проведення перевірки на підставі п.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України.

Отже, на переконання колегії суддів посилання контролюючого органу у даному випадку на Методичні рекомендації є недоречними.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано вищезазначених норм чинного законодавства.

Також, колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта, що працівниками ГУ ДФС у Хмельницькій області, відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України пред`явлено направлення на проведення перевірки та службові посвідчення, проте посадові особи ТОВ "ТОП ФАВОР" відмовились розписатись у направленнях на перевірку, про що працівниками було правомірно складено акт від 06.03.2019 року про відмову розписатися у направленнях на перевірку та акт від 06.03.2019 року про відмову від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОП Фавор", з огляду на наступне.

Пунктом 81.1 сит.81 ПК України визначено підстави для допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, згідно якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у у випадках, визначених цим Кодексом таких документів:

- направлення на проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити;

- копії наказу про проведення перевірки;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У відповідності до вимог ст.81 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, с підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Так, п.1.4-6 Розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків затверджених Наказом Державної фіскальної служби України від З І липня 2014 року №22 (далі по тексту - Методичні рекомендації), на які посилається контролюючий орган апеляційній скарзі, передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу ДФС до проведення перевірки або відмови від її проведення такими посадовими особами за місцем проведення перевірки невідкладно складається акту двох примірниках, що засвідчує факт відмови.

Вказана норма кореспондується із п. 81.2 ст. 81 ПК України.

Так, згідно Методичних рекомендацій. такий акт складається у довільній формі, із обов`язковим наведенням в ньому:

- підстав для перевірки (документів (наказів, направлень), оформлених для її

проведення);

- ПІБ посадових (службових) осіб органів ДФС, які прибули для проведення перевірки у допуску для проведення перевірки яким було відмовлено та/або було відмовлено у проведенні такої перевірки;

- інформації щодо дотримання передбачених пунктом 77.4 статті 77 та пунктом 78.4 статті 78 ПК вимог щодо надіслання (вручення) наказів (та повідомлень при проведенні планових документальних перевірок) для надання права на проведення таких перевірок;

- інформації щодо дотримання передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК умов допуску до проведення перевірки в частині пред`явлення (вручення) під розписку відповідних документів;

-дати та часу відмови у допуску/відмови від проведення перевірки;

-ПІБ платника податку (посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції), які заявили про відмову у допуску до перевірки та/або відмовились від її проведення, та заявлених ними причин відмови;

-інформації щодо надання платником податку (посадовими (службовими) особами платника податків (його представниками або особами, які фактично проводять розрахункові операції)) письмових пояснень до складеного посадовими особами органу

Проте, як було встановлено під час апеляційного розгляду справи, всупереч вказаним правовим нормам чинного законодавства, направлення на проведення перевірки посадовими особами контролюючого органу не були надані, та до підпису ні директору, ні головному бухгалтеру ТОВ «Топ «Фавор» не пред`являлися.

Вказане підтверджується актом про відмову у допуску від 06.03.2019 року, в якому відсутня інформація щодо доказів пред`явлення вищезазначених документів.

Крім того, у відповідності до норм Методичних рекомендацій та ст.81 ПК України, зазначений акт підписується посадовими особами органу ДФС та посадовими (службовими) особами платника податків (його представниками або особами, що фактично проводять розрахункові операції), які заявили про відмову у допуску (відмовились від проведення). Один примірник акта вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки (відмови від проведення), та/або відмови отримати один примірник акта та/або відмови використати передбачене Кодексом право та надати свої пояснення до нього, посадовими особами органу ДФС складається акт довільної форми, що засвідчує такі факти.

Однак, суд зауважує, що вказаних вимог посадовими особами контролюючого органу дотримано не було, жодних актів про відмову від підпису у направленнях на проведення перевірки за місцем знаходження позивача, актів про відмову у допуску, та актів про відмову від таких актів в присутності посадових осіб ТОВ" Топ Фавор" матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо скасування наказу Державної фіскальної службою України №124 від 18.02.2019 року "Про проведення перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР".

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, наказ Головного управління ДФС у Хмельницькій області №452 від 25.02.2019 року "Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР" винесений на підставі наказу Державної фіскальної служби України №124 від 18.02.2019 року "Про проведення перевірки ТОВ "ТОП ФАВОР", протиправність якого встановлена судом, тому він також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наведені апелянтом аргументи, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані доводи, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 жовтня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.