Справа № 766/5919/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р.м. ОдесаСправа № 766/5919/17

Головуючий в І інстанції: Кисильова О.Й.

Дата та місце ухвалення рішення: 12.02.2019 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2018 року, просив: визнати протиправними дії відповідача щодо несвоєчасного і неналежного розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та нездійснення перерахунку пенсії, страхового стажу на підставі довідки № 6591, поданої позивачем; визнати протиправними дії відповідача в частині невиконання вимог статті 24 Закону № 1058 щодо не зарахування позивачу страхового стажу за період до 01.01.2004 року на підставі трудової книжки; визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 пенсійний страховий стаж за період роботи 2009-2013 роки, який зазначений в трудовій книжці позивача, включно до виходу його на пенсію за віком 19.11.2013 року; визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати на підставі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконати норму ст. 46 Конституції України; стягнути на користь позивача моральну шкоду у сумі 18000 грн., що дорівнює 50% від суми відшкодування моральної шкоди в аналогічних справах і в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пенсійного посвідчення Серія НОМЕР_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 19.11.2013 року про призначення (перерахунок) пенсі № 380/05, останньому призначена пенсія за віком, як непрацюючому пенсіонеру.

Згідно протоколу № 9480 від 19.11.2013 року про призначення пенсії загальний страховий стаж складає 36 років 10 місяців 28 днів

Відповідно до акту УПФУ в м. Херсоні від 23.10.2014 року № 1605 про результати перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату від 17.10.2013 року № 53/1-13 громадянина ОСОБА_1 , виданої ТОВ ВТФ «РВІК», встановлено, що вказана довідка не відповідає даним індивідуальних відомостей про застраховану особу, які були надані до відділу персоніфікованого обліку за період 1998-2000 роки.

Тобто, за результатами нарахування та виплати позивачу пенсії на підставі даних, що не відповідають фактичним обставинам, у ОСОБА_1 виникла переплата.

На підставі встановлених обставин розпорядженням УПФУ в м. Херсоні від 04.11.2014 року № 300 вирішено утримувати з ОСОБА_1 переплату пенсії у загальному розмірі 17441,61 грн. по 20 % до повного відшкодування.

Як встановлено судом першої інстанції, на сьогодні існує спір між ОСОБА_1 та ГУПФУ в Херсонській області, який розглядається Херсонським місцевим судом Херсонської області в межах адміністративної справи № 667/4633/15-а. Позивачем заявлені наступні позовні вимоги: визнати неправомірними дії відповідача щодо відрахування з пенсії позивача; скасувати розпорядження Пенсійного фонду від 04.11.2014 року № 300; стягнути з відповідача на користь позивача суму відрахованих щомісячно 20% з пенсії, в сумі 5320 грн., за період з листопада 2014 року по лютий 2017 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо не проведення вчасного розрахунку пенсії позивача згідно довідок 1987 - 1992 років, не відновлення виплати пенсії з листопада 2014 року, та відмови повернути суму пенсії на виплату якої пенсіонер має право з листопада 2014 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі довідок за 1987 - 1992 роки з проведенням індексації пенсії; стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену пенсію в сумі 17086,83 грн. за період з листопада 2014 року по лютий 2017 року; відшкодувати моральну шкоду на користь позивача в сумі 10000,00 грн.

Тобто, на даний час існує спір щодо правомірності прийняття пенсійним органом рішення від 04.11.2014 року № 300 про утримання суми переплаченої позивачу пенсії.

Також, суд першої інстанції встановив, що 29.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою № 412/Р -1 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 20 Закону № 1058 на підставі порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 919, довідки про заробітну плату від 21.12.2015 року № 6591.

22.01.2016 року відповідач надав позивачу відповідь № 412/Р-1, в якій зазначив, що заява ОСОБА_1 складена у довільній формі, а тому не може розглянута по суті, оскільки не є заявою про перерахунок пенсії, поданою відповідно до пенсійного законодавства, а також про те, що згідно з записами трудової книжки та даними персоніфікованого обліку до страхового стажу ОСОБА_1 зараховані періоди роботи до 30.10.2009 року, страховий стаж складає 36 років 10 місяців 28 днів.

Крім того, як встановив суд першої інстанції, постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.12.2015 року у справі № 667/2321/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ в м. Херсоні, начальника УПФУ в м. Херсоні про визнання дій відповідача неправомірними; зобов`язання відновити виплату пенсії у сталому розмірі 2618,00 грн. за 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності, у відповідності до наданих документів про заробітну плату за 1994-1999 роки та відшкодування суми недоплаченої пенсії за період жовтень 2014 березень - 2015 року, не отриманих з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, з урахуванням компенсації втрати частини доходів; стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2018 року у справі № 766/5700/17, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області про визнання дій відповідача щодо порушення вимог Закону України «Про прожитковий мінімум в Україні» протиправними, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої пенсії у розмірі 10750,56 грн., зобов`язання відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Зазначені рішення судів набрали законної сили.

Не погоджуючись із законністю розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та діями відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії та страхового стажу на підставі довідки № 6591, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії (п. 1.5 Порядку № 22-1).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (п. 1.7 Порядку № 22-1).

За змістом п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особа, яка вважає, що її пенсію необхідно перерахувати, звертається до пенсійного органу із заявою, форма та зміст якої встановлений додатком 3 Порядку № 22-1 та обов`язково додає до заяви документи, необхідні для перерахунку пенсії, що визначені даним Порядком.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 від 29.12.2015 року, дана заява складена позивачем у довільній формі та до неї додана довідка про заробітну плату № 6591.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно погодився із доводами відповідача про те, заява ОСОБА_1 від 29.12.2015 року не відповідає вимогам п. 4.1 Порядку № 22-1, а тому розгляд відповідачем даної заяви відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» є правомірним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач у своїй заяві просив здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідки від 21.12.2015 року № 6591, яка видана на підставі Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року № 919.

Водночас, постановою КМУ від 05.07.2006 року № 919 встановлено механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Відповідно до пункту 3 постанови КМУ № 919 за період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія.

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Таким чином, порядок, визначений постановою КМУ № 919, застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках, встановлених в пункті 1.

Вказаний висновок суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постанові від 26.06.2018 року у справі № 453/500/15-а.

З огляду на викладене, оскільки відповідно до встановлених і досліджених судом обставин справи у позивача є визначена заробітна плата за 60 місяців роботи до 01.07.2000 року, колегія суддів погоджується з висновком відповідача про відсутність підстав для застосування при перерахунку пенсії норм постанови КМУ № 919.

Так, 18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, у зв`язку зі звільненням та більшої заробітної плати за 60 місяців за період з 1987-1992 року, яка складена за формою, встановленою п. 4.1 Порядку № 22-1.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо несвоєчасного і неналежного розгляду заяви позивача від 29.12.2015 року та нездійснення перерахунку пенсії, страхового стажу, на підставі довідки № 6591.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованою вимогу позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині невиконання вимог статті 24 Закону № 1058-ІV щодо не зарахування позивачу страхового стажу за період до 01.01.2004 року на підставі трудової книжки, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-ІV).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 та даних персоніфікованого обліку, відповідач зарахував позивачу до страхового стажу стаж до 01.01.2004 року, що підтверджується протоколом № 9480 від 19.11.2013 року та матеріалами справи.

Натомість позивач не надав суду належних доказів незарахування відповідачем страхового стажу за період до 01.01.2004 року, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання зарахувати пенсійний страховий стаж за період роботи 2009-2013 роки, який зазначений в трудовій книжці позивача, включно до виходу його на пенсію за віком 19.11.2013 року, з огляду на викладене.

Так, колегія суддів зазначає, що відповідач не заперечує наявність у позивача стажу роботи на підприємстві «РВІК» згідно записів трудової книжки в період з 25.03.1994 р. по 19.11.2013 р.

Водночас, вказаний період роботи позивача зарахований відповідачем в якості страхового лише частково по 30.10.2009 р. посилаючись на те, що з 01.11.2009 року згідно особистих даних системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 дані відсутні, що, на думку відповідача, свідчить про те, що страхові внески за позивача починаючи з 01.11.2009 р. не сплачувались, що унеможливлює зарахування страхового позивача згідно записів трудової книжки з цього періоду.

Проте, колегія суддів зазначає, що внаслідок невиконання підприємством «РВІК» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.11.2009 р. по 19.11.2013 р., що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем не враховано, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника згідно ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнає наявність у позивача стажу роботи за період з 01.11.2009 року по 19.11.2013 року згідно записів у трудовій книжці, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано вказаний період позивача до його страхового стажу.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 23.07.2019 року у справі № 617/927/17.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є задоволення його вимог частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача період його роботи з 01.11.2009 року по 19.11.2013 року згідно записів у трудовій книжці, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу вказаний період роботи позивача.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання на підставі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконати норму ст. 46 Конституції України, оскільки заявляючи такі вимоги позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права.

Також, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 18000 грн., що дорівнює 50% від суми відшкодування моральної шкоди в аналогічних справах і в рішеннях Європейського суду з прав людини у зв`язку із недоведеністю позивачем заподіяння йому моральної шкоди.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.11.2009 року по 19.11.2013 року згідно записів у трудовій книжці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.11.2009 року по 19.11.2013 року згідно записів у трудовій книжці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.10.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька