Справа № 240/7834/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7834/19

Головуючий у 1-й інстанції: Панкеєва В. А.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

03 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13 березня 2019 року № 11, яким йому відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- зобов'язати відповідача з 14 жовтня 2018 року нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено. Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що у позивача наявний пільговий стаж понад 12 років 6 місяців, що встановлені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому підстав для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у відповідача не було.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що пільговий стаж роботи позивача становить 6 місяців 19 днів (який підтверджений результатами атестації робочого місця), що не дає права на зниження пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання про заміну відповідача на його правонаступника.

Згідно з статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ліквідовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ Новоград-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 07 серпня 2019 року припинено.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне допустити заміну Новоград-Волинське об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 02 січня 2019 року позивач звернувся до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії (а.с.14).

За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення № 11 від 13 березня 2019 року, яким відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (а.с.11).

ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13 березня 2019 року № 1714/03-1 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, оскільки стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України становить 6 місяців 19 днів, що не дає права на зниження пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Також вказано, що частина періодів робіт не зарахована до пільгового стажу у зв'язку з відсутністю атестації посади на підприємстві (а.с.12-13).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону, в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1)особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці мають бути вказані: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набрав чинності з 21 серпня 1992 року, далі Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок № 383), при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" є виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Як встановлено з копії трудової книжки БТ-І №2707134 ОСОБА_2:

- з 26 жовтня 1984 року по 01 квітня 1991 року працював трактористом, з 01 квітня 1991 року переведений на посаду бульдозериста по 02 жовтня 1995 року;

- з 16 січня 1997 року по 30 листопада 1998 року працював наладчиком будівельних машин;

- з 22 березня 2004 року по 23 листопада 2004 року, з 20 березня 2005 року по 22 листопада 2005 року, з 20 березня 2006 року по 25 листопада 2006 року, з 19 березня 2007 року по 17 листопада 2007 року, з 17 березня 2008 року по 20 листопада 2008 року, з 01 квітня 2010 року по 16 листопада 2010 року працював бульдозеристом в ТОВ "Газимур";

- з 18 травня 2011 року по 27 листопада 2011 року, з 30 квітня 2013 року по 15 грудня 2013 року, з 08 квітня 2014 року по 23 листопада 2014 року, з 25 березня 2015 року по 13 листопада 2015 року, з 11 квітня 2016 року по 14 листопада 2016 року, з 11 квітня 2017 року по 07 листопада 2017 року, з 15 березня 2018 року по 20 квітня 2018 року працював машиністом бульдозера в ТОВ "Урюмкан";

- з 18 травня 2018 року прийнятий на роботу машиністом бульдозера в ТОВ "Труд" (а.с.15-18).

Факт роботи позивача в ПАТ "Нафтогазбуд" впродовж 1987-1994 років підтверджується довідкою про отримані суми заробітної плати від 24 травня 2018 року та довідкою про перейменування ПрАТ "Фірма "Нафтогазбуд" (а.с.55-56).

Довідкою від 07 листопада 2017 року № 09 ТОВ "Газимур" підтверджує факт роботи позивача на підприємстві з 1999 по 2010 рік впродовж березня (квітня) - листопада (грудня) (а.с.19).

Зі змісту довідки ТОВ "Газимур" від 26 червня 2018 року № 39 встановлено, що позивач працював на посаді машиніста бульдозера D9R в кар'єрі повний робочий день у вказані періоди впродовж 1999-2010 років (а.с.20).

Наказом від 31 травня 2007 року №27/2 ТОВ "Газимур" призначило проведення атестації робочих місць по умовам праці (а.с.21-22).

За результатами атестації робочих місць наказом від 29 грудня 2007 року №61/1 затверджено протокол №1 від 29 жовтня 2007 року та затверджено план заходів по покращенню та оздоровленню умов праці на 2008 рік (а.с.23-24).

Суд апеляційної інстанції встановив, що факт атестації посади машиніста бульдозера D9R, що відноситься до Списку № 2 підтверджується відомістю атестації робочих місць (а.с.26-28).

Також колегія суддів зауважує, що за результатами проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

З картки атестації № 19 встановлено, що атестація посади машиніста бульдозера D9R була проведена умовно (29-35).

Таким чином, наданими доказами не підтверджується факт проведення атестації робочих місць саме під час роботи позивача на ТОВ "Газимур" з 27 квітня 1999 року по 16 листопада 2010 року, оскільки робоче місце позивача було атестовано умовно.

В свою чергу, з метою підтвердження особливих умов праці машиніста бульдозера на ТОВ "Урюмкан" позивачем до матеріалів справи надано довідки про уточнення особливого характеру роботи чи умов праці, які зараховуються в стаж для отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку від 14 листопада 2016 року № 714, від 20 квітня 2018 року № 327, від 20 квітня 2018 року № 335 (а.с.41-46).

На підтвердження роботи позивача на ТОВ "Урюмкан" надано довідки про отриману ОСОБА_2 заробітну плату впродовж 2011-2018 років (а.с.47-54).

Однак, вищевказаними довідками також не підтверджується факт проведення атестації робочого місця позивача на ТОВ "Урюмкан".

Довідкою від 02 січня 2019 року підтверджено факт роботи ОСОБА_2 на посаді машиніста бульдозера в ТОВ "Труд" в період з 18 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року (а.с.57).

Посада позивача "машиніста бульдозера" зазначена Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Наказом ТОВ "Труд" від 28 жовтня 2014 року затверджено підсумки атестації робочих місць за умовами праці. Згідно Додатку №1 в кар'єрі право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 мають право машиністи бульдозера (№12) (а.с.58-59).

Також листом ТОВ "Труд" підтверджується факт проведення атестації робочих місць з 2003 року (а.с.64).

Висновком від 29 грудня 2014 року № 10-229 підтверджено, що умови праці ТОВ "Труд" дійсно відносяться до шкідливих і важких. За результатами проведеної експертизи та атестації підтверджено відповідність проведеної роботи по атестації робочих місць вимогам нормативних документів (а.с.60-63), тобто наявні підстави для зарахування по пільгового стажу періоду роботи позивача на ТОВ "Труд" з 18 травня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Пенсійний орган, вирішуючи питання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, відмовив зарахувати до пільгового стажу, що дає право на пільгову пенсію, періоди з підстави не проведення атестації робочого місця - посади машиніста бульдозера впродовж 1999-2010 років на ТОВ "Газимур" та 2011-2018 років на ТОВ "Урюмкан" (а.с.12-13).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, на обґрунтування висновків щодо необхідності зарахування вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, послався на те, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення у встановлені строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Між тим, такий висновок є помилковим, з огляду на таке.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів проведення атестації робочих місць на ТОВ "Газимур" та на ТОВ "Урюмкан", у звязку з чим, періоди роботи на цих підприємствах не можуть бути зараховані до пільгового стажу для призначення пенсії.

Отже, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для зарахування періодів роботи позивача в ТОВ "Газимур" з 27 квітня 1999 року по 07 грудня 2003 року, з 22 березня 2004 року по 23 листопада 2004 року, з 20 березня 2005 року по 22 листопада 2005 року, з 20 березня 2006 року по 25 листопада 2006 року, з 19 березня 2007 року по 17 листопада 2007 року, з 17 березня 2008 року по 20 листопада 2008 року, з 02 квітня 2009 року по 16 листопада 2009 року, з 01 квітня 2010 року по 16 листопада 2010 року та в ТОВ "Урюмкан" з 18 травня 2011 року по 27 листопада 2012 року, з 30 квітня 2013 року по 15 грудня 2013 року, з 08 квітня 2014 року по 23 листопада 2014 року, з 25 березня 2015 року по 13 листопада 2015 року, з 11 квітня 2016 року по 14 листопада 2016 року, з 11 квітня 2017 року по 07 листопада 2017 року, з 15 березня 2018 року по 20 квітня 2018 року до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2, оскільки матеріали справи, трудова книжка, довідки не вказують про проведення атестації робочого місця позивача в зазначені періоди роботи, що у свою чергу унеможливлює зарахування цих періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 2 грудня 2015 року (справа № 21- 1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у постановах від 23 січня 2018 року (справа 732/2003/14) від 30 січня 2018 року (справи №506/384/17, №462/1675/14-а).

Апеляційний суд звертає увагу, що проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у рішенні від 10 липня 2018 року у справі №227/545/17.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача на ТОВ "Газимур" впродовж 1999-2010 років та на ТОВ "Урюмкан" впродовж 2011-2018 років та про відсутність, у зв'язку із цим, підстав для призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 за відсутності для цього необхідного пільгового стажу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5