Справа № 320/7612/16-а
Суддя: Купавська Н. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 23.09.2019
Справа № 320/7612/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

представника позивача - адвоката Діоби Д.Г.

представника відповідача Мальцевої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з уточненою заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року у справі №320/7612/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування його, з урахуванням змін в Постанові КМУ від 01.10.2014, №505.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Діоба Д.Г. пояснив, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 квітня 2017 року було відмовлено ОСОБА_1 в скасуванні рішення (наказа№443-Р від 09.09.2016 «Про повернення коштів») щодо стягнення на користь УСЗН Мелітопольської міської ради суми переплати адресної допомоги в розмірі 5817 грн. 29 коп. Однак, 13.09.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №689, якою змінив п.6 №505 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» та виклав його в наступній редакції: «будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановлено для працездатних осіб». А тому, він вважає, що оскільки Постанова КМ України №689 від 13.09.2017 пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , оскільки перевищення грошей на її депозитному рахунку саме у 25-кратному розмірі прожиткового мінімуму не було, ця обставина і є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Крім того, представник позивача просить поновити пропущений строк звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні представник Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Мальцева О.М. заперечувала щодо задоволення заяви за ново-виявленими обставинами, оскільки внесення змін до постанови не є прийняттям нових нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти. На дану обставину про внесення змін у постанову заявниця посилалася в своїй апеляційній скарзі, але дану обставину суд апеляційної інстанції відхилив. Щодо посилання заявниці на рішення Конституційного суду про неоднозначне застосування положень ч.1 ст.58 Конституції України щодо зворотної дії в часі законів інших нормативно-правових актів, то застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого настали або мали місце відповідні події, факти. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. А тому, представник відповідача вважає, що підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами немає. Представником УСЗН надано письмові заперечення.

Суд, вислухавши представника заявниці адвоката Діобу Д.Г., представника УСЗН Мелітопольської міської ради Запорізької області Мальцеву О.М., дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у даному випадку задоволенню не підлягає.

Так, в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилася справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту Мелітопольської міської ради про визнання рішення протиправним та скасування його.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Дане рішення суду першої інстанції було залишено без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2017 року та Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду від 03.05.2019 / т.1 а.с.133-135, 184-187/.

Постанова набрала законної сили.

Представник заявниці ґрунтує свої доводи про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами на підставі прийнятої 13 вересня 2017 року Кабінетом Міністрів України Постанови №689, якою змінено пункт 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», а саме: змінено наявність коштів на депозитному рахунку з 10-кратного на 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно ч.1 ст.361 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд причини пропуску строку звернення до суду вважає поважними.

Правовідносини із перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами визначені ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй Постанові від 22 травня 2015 року №7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" зазначає, що нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Таким чином обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні норм статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні судом рішення по справі суд керувався Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014, якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Пунктом 6 даного Порядку було визначено, що грошова допомога не призначається у разі коли: будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Отже, до 13.09.2017 діяв Порядок, встановлений Постановою КМУ №505.

Дана Постанова не містить жодних посилань на необхідність її застосування на момент призначення грошової допомоги.

Станом на час прийняття Мелітопольським міськрайонний судом рішення від 21.04.2017 діяла Постанова КМУ №505 в редакції від 15.05.2015, де в пункті 6 Порядку було визначено, що грошова допомога не призначається у разі коли: будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, тому підлягала застосуванню відповідачем відповідно до вимог ст.19 Конституції України та усталеної практики Верховного Суду, який в своїй постанові від 22.02.2017 у справі №6-2705цс16 підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Безпідставними є і посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999, № 1-рп/99, який мав на увазі те, що застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого настали або мали місце відповідні події, факти. У даному випадку на час прийняття рішення діяла Постанова КМУ №505 в редакції від 15.05.2015. При цьому, постанова Кабінету Міністрів України №689 від 13.09.2017 зворотньої дії не має.

Таким чином, проаналізувавши та перевіривши всі доводи заявника, суд вважає, що фактично вони зводяться до переоцінки доказів судом, не ґрунтуються на нормах КАС України, суперечать принципу юридичної визначеності та вказують на незгоду заявника з рішенням суду першої інстанції у цій справі, яке переглядалося судом апеляційної та касаційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відсутність нововиявлених обставин у даній справі, як підстав для скасування рішення суду від 21.04.2017 та ухвалення нового рішення про задоволення позову. А тому, у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, а саме: у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03, Рішення від 03.04.2008, п. 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції , має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама: можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Керуючись статтями 248, 250, 256, 263, 361- 369 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: