Справа № 480/2320/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 р.Справа № 480/2320/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Шаповал М.М., м. Суми) від 26.07.2019 року по справі № 480/2320/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноінвесткомплект"

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

третя особа Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради

про визнання протиправними та скасування пунктів додатку до рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Техноінвесткомплект", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати п. 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 р. № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" щодо демонтажу тимчасової споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько - Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20.

Також, 25.07.2019 р. представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити виконавчому комітету Сумської міської ради, Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, комісії з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та залученим ними до виконання робіт комунальним підприємством або іншим суб`єктам господарювання демонтувати тимчасові споруди визначені пунктах 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 та зупинити дію рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" щодо демонтажу тимчасової споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько-Кївських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі № 480/2320/19 заяву задоволено: заборонено виконавчому комітету Сумської міської ради, Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, комісії з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та залученим ними до виконання робіт комунальним підприємством або іншим суб`єктам господарювання демонтувати тимчасові споруди визначені в пунктах 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303; зупинено дію рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" щодо демонтажу тимчасової споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько - Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20.

Відповідач, Виконавчий комітет Сумської міської ради, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.05.2019 р. виконавчим комітетом Сумської міської ради прийнято рішення № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми".

У пунктах 14, 18, 51 додатку до рішення в список тимчасових споруд, які підлягають демонтажу, включено об`єкти, які належать ТОВ "Техноінвесткомплект", а саме: тимчасові споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько - Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20.

В свою чергу, позивач стверджує, що має дозвільні документи на розміщення спірних тимчасових споруд, на підтвердження чого надав копії дозволів на розміщення малої архітектурної форми № 32, № 26, № 27 від 17.04.2006 (а.с. 12-14), паспорти на тимчасові споруди (зупинка громадського транспорту "вул. Сумсько-Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "Пивзавод", зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька) (а.с. 15- 23), інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав оренди на земельні ділянки за вказаними адресами (а.с. 27-31).

Листом Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 11.07.2019 № 162/08.01-17 164/08.01-17 позивача повідомлено, що відповідно до пунктів 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" тимчасові споруди (зупинка громадського транспорту) підлягають демонтажу в Порядку, затвердженому рішенням Сумської міської ради від 06.02.2019 № 4505-МР "Про затвердження Порядку демонтажу незаконно встановлених/розміщених елементів благоустрою, тимчасових (металевих) гаражів, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення на території міста Суми". Рекомендовано в добровільному порядку провести демонтаж тимчасових споруд.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, в частині, що стосується прав та інтересів суб`єкта господарювання, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

В обґрунтуванням клопотання про вжиття заходів забезпечення позову вказано, що ТОВ "Техноінвесткомплект" отримало від Управління архітектури та містобудування СМР лист від 11.07.2019 про те, що з огляду на прийняте відповідачем рішення від 21.05.2019 № 303 позивачу рекомендовано в добровільному порядку провести демонтаж тимчасових споруд, визначених в додатку до оскаржуваного рішення п. 14, 18, 51, в іншому випадку вони будуть демонтовані примусово. Вважає, що якщо не вжити заходи забезпечення позову позивачу доведеться докладати значних зусиль для захисту порушених прав та інтересів у судовому порядку.

Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити демонтаж вказаних об`єктів та зупинення дії оскаржуваного рішення в частині унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В доводах апеляційної скарги відповідач послався на те, що позивачем подано спірний доказ на якому ґрунтується весь позов - копії дозволів на розміщення малих архітектурних форм видані у 2006 році, щодо яких відповідачем заявлено сумнів у їх справжності (вірогідно їх виготовлено нещодавно і підроблено), а тому відповідачем подано до суду Клопотання про призначення експертизи - а саме судово фізико-хімічної експертизи давності документа. В той же час, позивач ухиляється від надання оригіналів дозволів - а тому їх витребування, та підготовка і проведення експертизи можуть затягнутися. Цим самим затягується і розгляд судової справи, а тому фактично вжиттям запобіжного заходу в цій справ є рівнозначним задоволенню позовних вимог позивача. Також, вказав, що на цей час відповідачем і третьою особою не вживаються заходів щодо демонтажу.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

У відповідності до приписів частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів зазначає, що суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен у кожному випадку, виходячи із конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із передбачених цією статтею обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом оскарження у цій справі є рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 р. № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" (п. 14, 18, 51 додатку до рішення) щодо демонтажу тимчасової споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько - Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20.

У зв`язку з прийняттям цього рішення, листом Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 11.07.2019 № 162/08.01-17 164/08.01-17 позивача повідомлено, зокрема про те, що йому рекомендовано в добровільному порядку провести демонтаж тимчасових споруд.

Вважаючи, що у позивача наявні дозвільні документи на вказані вище споруди, а саме рішення органу місцевого самоврядування порушує права позивача, він звернувся до суду із вимогою про його скасування (в частині, що стосується його прав), і враховуючи те, що наслідком прийняття цього рішення є фактично здійснення демонтажу тимчасових споруд, позивач наполягає на тому, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання апелянта на те, що надані позивачем копії дозвільних документів є підробленими не може вважатися достатнім доказом, який спростовує висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, на цей час, ґрунтується виключно на припущеннях відповідача. В свою чергу, оцінку всім наданим сторонами доказам повинен надати суд під час вирішення спірних правовідносин по суті, з урахуванням принципу змагальності сторін.

Колегія суддів зазначає, що вжиття заходів забезпечення у спосіб, що визначений судом першої інстанції, в межах спірних правовідносин, не свідченням того, що рішення у справі може бути ухвалене на користь позивача, оскільки, в цьому випадку, стоїть питання про демонтаж тимчасових споруд, які, як вважає позивач, використовуються ним на законних підставах, а тому, вжиття заходів забезпечення позову у цій справи застосовано судом у співвідношенні негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу позивача, за захистом якого заявник звернулася до суду, майнових наслідків в результаті невжиття заходів шляхом заборони відповідачу здійснювати демонтаж тимчасових споруд, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 "Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми" щодо демонтажу тимчасової споруди зупинка громадського транспорту № 62 "Сумсько - Київських дивізій", зупинка громадського транспорту "вул. Лінійна" (зупинка громадського транспорту № 67 "Пивзавод") та зупинка громадського транспорту "Пологовий будинок" по вул. Троїцька, біля буд. 20. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Разом з тим, суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову також і шляхом заборони виконавчому комітету Сумської міської ради, Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, комісії з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та залученим ними до виконання робіт комунальним підприємством або іншим суб`єктам господарювання демонтувати тимчасові споруди визначені в пунктах 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303, оскільки вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого уповноважені органи могли здійснити демонтаж тимчасових споруд вже є достатнім способом забезпечення позову, який не надає право відповідачам вчиняти дії, щодо демонтажу тимчасових споруд, а тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі № 480/2320/19 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі № 480/2320/19 скасувати в частині задоволення клопотання стосовно заборони виконавчому комітету Сумської міської ради, Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради, комісії з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та залученим ними до виконання робіт комунальним підприємством або іншим суб`єктам господарювання демонтувати тимчасові споруди визначені в пунктах 14, 18, 51 додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 21.05.2019 № 303 та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову в цій частині.

В іншій частині ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року по справі № 480/2320/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов

Повний текст постанови складено 07.10.2019 року