Справа № 500/549/19
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №500/549/19

адміністративне провадження №К/9901/25945/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної І. В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Тернопільській області в частині невиплати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсії у призначеному розмірі;

- зобов`язати відповідача провести неповнолітньому ОСОБА_2 виплату пенсії по втраті годувальника у призначеному розмірі відповідно до пункту а ч. 1 ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у розмірі 40 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) його загиблого батька ОСОБА_4 ) та виплату недоотриманої пенсії по втраті годувальника за попередній період з урахуванням раніше здійснених виплат без врахування встановлених відповідачем обмежень;

- зобов`язати відповідача провести неповнолітньому ОСОБА_3 виплату пенсії по втраті годувальника у призначеному розмірі відповідно до пункту а ч. 1 ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у розмірі 40 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) його загиблого батька ОСОБА_4 ) та виплату недоотриманої пенсії по втраті годувальника за попередній період з моменту призначення пенсії - 01 червня 2018 року з урахуванням раніше здійснених виплат без врахування встановлених відповідачем обмежень.

Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 22 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, задовольнив позов.

Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Тернопільській області в частині невиплати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пенсії у призначеному розмірі.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Тернопільській області проводити неповнолітньому ОСОБА_2 виплату пенсії по втраті годувальника у призначеному розмірі відповідно до пункту а ч. 1 ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у розмірі 40 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) його загиблого батька ОСОБА_4 ) та виплатити недоотриману пенсію по втраті годувальника за попередній період з моменту призначення пенсії - 01 червня 2018 року з урахуванням раніше здійснених виплат без обмеження граничного розміру.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Тернопільській області проводити неповнолітньому ОСОБА_3 виплату пенсії по втраті годувальника у призначеному розмірі відповідно до пункту а ч. 1 ст. 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у розмірі 40 відсотків грошового забезпечення (заробітної плати) його загиблого батька ОСОБА_4 ) та виплатити недоотриману пенсію по втраті годувальника за попередній період з моменту призначення пенсії - 01 червня 2018 року з урахуванням раніше здійснених виплат без обмеження граничного розміру.

04 вересня 2019 року ГУ ПФУ в Тернопільській області направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року і відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст. 330 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.

Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За змістом підп. 3 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2019 році та заявив дві позовні вимоги немайнового характеру.

Частиною 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 28 лютого 2019 року № 2696-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 921 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3 073 грн 60 коп. (200% від (1921,00*0,4)* 2).

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги ГУ ПФУ в Тернопільській області необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 тис. 073 грн 60 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови неправомірною, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Тернопільській області строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна