Справа № 480/1446/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 р.Справа № 480/1446/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника позивача - Алфімова В . В., представника відповідача - Дмитренка О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Діска, м. Суми, повний текст складено 10.06.19 року по справі № 480/1446/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест"

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Антарес АгроІнвест") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA805220/2019/000048/2 від 14.03.2019.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі № 480/1446/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA805220/2019/000048/2 від 14.03.2019.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" (вул. Монастирська, 4-"3", м. Ромни, Сумська область, 42000, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, ).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі № 480/1446/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги пояснив, що при перевірці митної декларації позивача спрацювала система управління ризиками за кодом 105-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої в тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN-кодами НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість 7905,50". Стверджує, що надані позивачем документи містили певні розбіжності (відсутність належного банківського платіжного документу, всупереч умовам поставки EXW документально не підтверджувались витрати щодо митних формальностей в країні-експортері, які згідно заявлених умов поставки несе покупець, довідка про транспортні витрати не включала винагороди посередника ОСОБА_3 , уповноваженого представляти інтереси ТОВ «Антарес Агроінвест» з метою транспортування даного автомобіля з м. Рибнік Республіки Польща до України, договір купівлі-продажу транспортного засобу, всупереч вимогам п.п.1, 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, був нотаріально не засвідчений, у звіті про ринкову вартість транспортного засобу від 04.03.2019 №13-19 у розділі "Висновки" вказаний інший VIN-код транспортного засобу, невірно вказано тип кузова, документальні дані свідчать про завищення пробігу авто, що впливає на його вартість), що враховуючи відмову позивача надати додаткові документи на електронний запит митниці, вказувало на неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору. За таких обставин, відповідач був змушений прийняти рішення про коригування заявленої митної вартості за другорядним методом згідно з положеннями статті 59 МК України, на підставі даних щодо вартості автомобіля з цим ідентифікаційним номером (VIN-кодом), що містяться у Системі управління ризиками - 7905,50 євро.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі № 480/1446/19 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 по справі № 480/1446/19 - без змін. Стверджує, що митну вартість ввезеного позивачем автомобіля, у розмірі 7000 злотих, повністю підтверджено документами, наданими до митного оформлення (договором купівлі-продажу №1 від 01.02.2019, технічним паспортом на автомобіль, довідкою P.H.U. Cowboy Zbigniew Cwalina Genowefa Cwalina, рахунком-фактурою (інвойсом) №44/2019 від 19.02.2019, квитанцією про оплату №103 від 18.02.2019, польською декларацією від 19.02.2019, довідкою про транспортні витрати, звітом №13-19 про ринкову вартість нерозмитненого транспортного засобу). Наявні у документах незначні неточності було повністю пояснені позивачем, та не заважали визначити митну вартість за ціною договору. Враховуючи викладене, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для коригування митної вартості товару та визначення її в розмірі 7905,50 EUR.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем за договором купівлі-продажу №1 від 01.02.2019 , укладеного між ТОВ "Антарес АгроІнвест" (Покупець) та P.H.U. Cowboy Zbigniew Cwalina Genowefa Cwalina (Продавець) та згідно зі специфікацєю №1 до договору було придбано пошкоджений легковий автомобіль, що був у користуванні, марки SKODA модель RAPID, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 , рік випуску - 2016, об`єм двигуна - 1197 см3, за ціною 7000,00 польських злотих (а.с.11-13).

07.03.2019 декларантом - приватною фірмою "Сумизовніштранс" подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію №UA805220/2019/001242, якою задекларовано митну вартість товару - легкового автомобіля (власник ТОВ "Антарес АгроІнвест"), що був у користуванні - 1 шт.; марка: SKODA; модель RAPID; ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення: 2016; дата першої реєстрації: 16.12.2016 р.; колір - сірий; тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм циліндрів - 1197 см3; кількість місць для сидіння, включно з місцем для водія - 5; тип кузова - хетчбек; призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; автомобіль має пошкодження; ціна товару 7000,00 польських злотих (а.с. 21).

До декларації було додано наступні документи: декларацію митної вартості (а.с. 22), договір купівлі-продажу №1 від 30.01.2019, специфікацію до Договору купівлі-продажу №1 від 01.02.2019 (а.с.13), технічний паспорт на автомобіль (а.с. 14), рахунок-фактуру (інвойс) №44/2019 від 19.02.2019 (а.с. 16), свіфт-переказ від 18.02.2019 №32715 (а.с. 17), довідку про транспортні витрати (а.с. 20), довідку P.H.U. Cowboy Zbigniew Cwalina Genowefa Cwalina про наявність пошкоджень придбаного позивачем автомобіля та його пробіг (а.с. 15), копію митної декларації країни відправлення від 19.02.2019 (а.с. 19).

Крім того, позивачем до митного оформлення надавався звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 04.03.2019 №13-19 про ринкову вартість нерозмитненого транспортного засобу, згідно з яким вартість автомобіля SKODA RAPID, 2016 р.в., номерний знак НОМЕР_2 (VIN-код: НОМЕР_1 ), в країні придбання становить 41633 грн. 00 коп., без урахування митних зборів та платежів (а.с. 26-49).

Зазначені обставини підтверджуються також свідченнями свідка ОСОБА_7 (директора ТОВ «Сумизовніштранс»), яким здійснювалось митне оформлення транспортного засобу.

З посиланням на наявність розбіжностей у наданих до митного оформлення документах та неможливість підтвердити митну вартість товару, 07.03.2019 та 11.03.2019 у позивача було витребувано додаткові документи, зокрема, договір (угоду) з третіми особами, рахунки про здійснення платежів третім особам, рахунки про оплату комісійних (посередницьких) послуг, виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи виробника), висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними або аналогічними, розрахунок цін (калькуляцію) (а.с.95-102).

Внаслідок ненадання запитуваних документів, виявлення розбіжностей у поданих документах та відсутність у них всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості заявленого товару, Сумською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA805220/2019/000048/2 від 14.03.2019, яким митну вартість легкового автомобіля марки SKODA, модель RAPID, з ідентифікаційним номером (VIN): НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, визначено в розмірі 7905,50 EUR (а.с. 23).

У зв`язку із прийняттям вказаного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2019/00002 від 14.03.2019 (а.с. 24).

На підставі оскаржуваного рішення позивачем ТОВ "Антарес Агроінвест" сплачено за митне оформлення товару 80673,25 грн. (а.с. 25).

Не погодившись із вказаним рішенням та карткою відмови в митному оформленні транспортного засобу, ТОВ «Антарес АгроІнвест» звернулось до суду з цим позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішення та картки відмови, у зв`язку з відсутністю підстав для обґрунтованих сумнівів щодо підтвердження заявленої митної вартості та з огляду на недоведення відповідачем правомірності застосування обраного способу визначення митної вартості - за ціною ідентичних товарів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 55 Митного кодексу України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваного рішення від 14.03.2019, причиною для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувала неможливість застосування основного методу визначення митної вартості, з огляду на те, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості на підставі ст.53 МК України.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні зазначено, що позивачем документально не підтверджено витрати щодо митних формальностей в країні-експортері, які, згідно із заявленими умовами поставки EXW м. Рибнік (Польща), несе покупець. Також, у гр. 31 "Опис товару" митної декларації №UA80522/2019/001118 від 07.03.2019 даний автомобіль заявлено як такий, що був у вжитку, без наявних пошкоджень. Довідка про транспортні витрати не включає в себе вартість оплати посереднику (довіреність від 15.02.2019 б/н, якою позивачем уповноважено гр. ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_3 представляти права та інтереси товариства з метою транспортування даного транспортного засобу з м. Рибнік (Республіка Польща) в Україну, та здійснення всіх заходів, що стосуються розмитнення ТЗ, який фактично здійснив транспортування даного транспортного засобу, що впливає на правильність визначення числових значень складових митної вартості заявленого товару. У звіті про ринкову вартість транспортного засобу від 04.03.2019 №13-19, складовою якого є Протокол огляду транспортного засобу, заявлено інший VIN-код транспортного засобу, невірно вказано тип кузову, на стор. 11 Звіту у розділі "ВИСНОВКИ" вказаний інший VIN-код транспортного засобу.

Також констатовано, що в результаті контролю правильності митної вартості транспортного засобу встановлено розбіжності між інформацією спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу, у зв`язку з чим декларанту направлено запит про надання додаткових документів, разом з тим, декларантом поінформовано про неможливість надати додаткові документи. Для коригування митної вартості використана цінова інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу по даному транспортному засобу по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що частиною 10 статті 58 МК України встановлено вичерпний перелік витрат (складових митної вартості), які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті (ч.11 ст.58 МК України).

Отже, виходячи з вимог ст.58 Митного кодексу України, витрати щодо митних формальностей в країні-експортері не можуть бути включені до митної вартості цього товару, тому доводи відповідача про документальне непідтвердження таких витрат не є підставою вважати митну вартість заниженою.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, представник позивача Ничик В.В., який є засновником ТОВ "Антарес АгроІнвест", перебував у відрядженні у Польщі та разом зі своїм сином здійснював перевезення придбаного позивачем автомобіля до України, а тому витрат щодо оплати послуг посередника за перевезення автомобіля позивачем фактично понесено не було.

З огляду на викладене, є обґрунтованою відсутність у наданій до митного оформлення довідці витрат по оплаті послуг посередника, а тому доводи відповідача про заниження транспортних витрат є безпідставними.

Твердження відповідача про те, що наданий позивачем свіфт-переказ від 18.02.2019 (а.с.86) не є належним платіжним документом, який підтверджує митну вартість ввезеного автомобіля на рівні, визначеному договору (7000 злотих), не було підставою для витребування додаткових документів, та, відповідно, для прийняття оскаржуваного рішення, а тому не береться колегією суддів до уваги.

Разом з тим, слід відмітити, що виходячи зі змісту договору купівлі-продажу автомобіля, передача останнього здійснюється на умовах 100% передоплати, а відтак, факт наявності цього автомобіля у власності позивача підтверджує сплату грошових коштів за нього.

Зазначена обставина підтверджується також наявною в матеріалах справи копією виписки з рахунку ТОВ «Антарес Агроінвест» від 18.02.2019, відповідно до якої в рахунок оплати автомобіля SKODA RAPID, VIN НОМЕР_1 , 2016 року випуску позивачем було здійснено переказ коштів на користь P.H.U. Cowboy Zbigniew Cwalina Genowefa Cwalina в сумі 7000 Польських Злотих. (а.с.87).

Посилання відповідача на невірне зазначення даних ввезеного автомобіля (зокрема, VIN-коду, типу кузова) у Звіті оцінювача ФОП ОСОБА_6 про ринкову вартість не розмитненого транспортного засобу від 04.03.2019 № 13-19, колегія суддів відхиляє, оскільки на титульному аркуші звіту VIN-код вказано правильно, що не заперечується відповідачем по справі.

При цьому, марку, модель та номерний знак автомобіля в країні-експортері (EU BS2990) вірно вказано по всьому тексту звіту, що з урахуванням інших товаросупровідних документів, дає можливість встановити факт дослідження оцінювачем саме того транспортного засобу, який заявлений до митного оформлення.

Як вбачається з довідки ФОП ОСОБА_6 від 15.04.2019, ним було допущено технічну помилку при складанні звіту № 13-19, а саме, на сторінках 7, 8, 9, 11 звіту невірно вказаний VIN-код НОМЕР_4 автомобіля SKODA RAPID (замість вірного - НОМЕР_1), однак, ця технічна помилка не вплинула на кінцеву оцінку транспортного засобу.

Таким чином, сам оцінювач визнав допущену ним технічну помилку, та підтвердив, що остання не вплинула на вартість автомобіля, вказану у звіті, у зв`язку з чим просив вважати вірним VIN-код НОМЕР_1 (а.с.50).

Твердження відповідача про те, що у графі 31 «Опис товару» МД № UA80522/2019/001118 від 07.03.2019 даний автомобіль заявлено як такий, що був у використанні, без наявних пошкоджень, не відповідають дійсності, оскільки у цій графі відсутнє будь-яке посилання щодо пошкоджень автомобіля.

Про наявність пошкоджень придбаного позивачем автомобіля свідчить довідка продавця P.H.U. Cowboy Zbigniew Cwalina Genowefa Cwalina від 05.04.2019, яка надавалась до митного оформлення.

Тобто, наявність пошкоджень декларантом не приховувалась і не заперечувалась.

Доводи відповідача про завищення пробігу придбаного автомобіля, зазначеного у довідці продавця, є необґрунтованими та, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, не були підставою для його прийняття.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані всі необхідні документи, що передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, якими підтверджується заявлена митна вартість вказаного автомобіля, визначена за ціною договору (7000 злотих - 48739,08 грн.) з урахуванням вартості перевезення (7157,98 злотих - 49839,08 грн.).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично підставою для коригування митної вартості слугувала не розбіжність між відомостями документів, наданих до митного оформлення, а те, що заявлена митна вартість ввезеного транспортного засобу (7157,98 злотих), є нижчою, ніж вартість того самого транспортного засобу (визначена за номером VIN), наявна у системі управління ризиками - 7905,50 євро, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ч.4 ст. 337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч.1 ст. 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Аналізуючи наведені норми, слід дійти висновку, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Отже, дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак, самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.12.2018 по справі № 815/228/17, від 19.02.2019 по справі № 805/2713/16-а.

Жодних інших джерел для визначення митної вартості спірного автомобіля на рівні 7905,50 євро в оскаржуваному рішенні не зазначено.

При цьому, відповідачем не подано доказів наявності цінової інформації по автомобілю, пред`явленому для митного оформлення по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN) на момент прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також у рішенні про коригування митної вартості відповідач не зазначив, за яким саме з другорядних методів ним визначено митну вартість автомобіля.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні наявне посилання на ст.ст. 59 та 368 МК України.

За приписами ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до ч.ч. 1-2, 4-6 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5 - 7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

З аналізу наведеної норми вбачається, що коригування митної вартості за методом, передбаченим статтею 59 МК України - за ціною ідентичних товарів - може бути проведено лише на підставі наявної інформації про вартість імпортованих товарів, митне оформлення яких вже здійснено (митна вартість прийнята митним органом), і така інформація має бути документально підтверджена.

Однак, відповідачем не надано до матеріалів справи документів, які містять відомості про митне оформлення ідентичних товарів.

Посилання на такі документи (інформацію), зокрема, дані конкретної митної декларації, за якою вже було здійснено митне оформлення ідентичного автомобіля, в оскаржуваному рішенні відсутнє.

Натомість, в апеляційній скарзі відповідач вказує, що для коригування митної вартості автомобіля була використана узагальнена цінова інформація з баз даних АСМО МД.

Разом з тим, при використанні узагальненої цінової інформації неможливо визначити ознаки товарів та комерційні рівні, за яких товари ввезені в Україну. Митним органом не вказано також, чи порівнюється ідентичний або подібний (аналогічний) товар, відповідно до ст.57 МК України (співпадають рік випуску, марка, модель, тип двигуна, потужність двигуна та інше).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення про визначення вартості товару у розмірі 7905,5 Євро, не вказав, з яким саме ідентичним транспортним засобом (країну походження, час експорту, наявність пошкоджень та інше) порівнювався наведений транспортний засіб та відповідно до яких критеріїв була визначена спірна вартість транспортного засобу.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо коригування митної вартості ввезеного позивачем автомобіля на підставі даних АСМО МД суперечать наведеним вимогам ст. 59 МК України.

Відсутність в оскаржуваному рішенні інформації, наявної у митного органу, щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, вказує на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам п.2 ч.2 ст.55 МКУ України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA805220/2019/000048/2 від 14.03.2019 винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805220/2019/00002.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 480/1446/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 07.10.2019 року