Справа № 467/656/15-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 467/656/15-а
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Колегія суддів Пятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.

при секретарі Жигайлової О.Е.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні о 15:43 год в порядку загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області, Арбузинської селищної ради Миколаївської області, 3-тя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з адміністративним позовом до відповідачів та просили визнати неправомірними дій голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_6, щодо підписання додаткової угоди № 1 від 05 березня 2009 року до договору між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання соціального замовлення від 02 серпня 2006 року.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у позові.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 року постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року скасовано повністю та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при задоволенні позову не досліджено зміст оскаржуваної позивачами додаткової угоди та наявність у неї ознак, що характеризують її як адміністративний договір. Апелянт вважає, що суд помилково визнав протиправними дії голови селищної ради неправомірними, застосувавши норми права, що не підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Арбузинською селищною радою Миколаївської області надано до суду відзив на апеляційну скаргу зазначається, що сама процедура укладання додаткової угоди не відповідає нормам діючого законодавства, а її умови не можуть створювати і не створювали будь-яких юридичних наслідків для мешканців см.Арбузинка, а тому просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

01.10.2019 року головою Арбузинської селищної ради надано заяву з проханням відкласти розгляд справи, у звязку з службовими зустріччями з представниками підрядних організацій щодо закінчення капітальних ремонтів та здачі обєктів (шкіл) в експлуатацію з метою підготовки до опалювального періоду.

Колегія суддів відмовила у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи, оскільки відсутні докази не можливості прибути у судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі оскаржують дії голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_6, щодо підписання додаткової угоди №1 від 05 березня 2009 року.

В додатковій угоді № 1 від 05 березня 2009 року (п. 3.1.3) зазначено: «Забезпечити Виконавцю укладання договорів з населенням по відшкодуванню з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартість будівництва газопровідних мереж в сумі 12768 гривень з кожної особи».

Верховний Суд скасовуючи постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 серпня 2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року зазначив про необхідність встановлення змісту та правової природи договору між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання соціального замовлення від 02 серпня 2006 року та додаткової угоди. Також Верховний Суд зазначив про необхідність перевірити, чи випливають права та обов'язки, що становлять зміст угоди, із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 6 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У пункті 1 частини першої статті 3 КАС визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктами 1, 4 частини другої статті 17 КАС передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС (у чинній редакції), які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Пунктом 4 частини першої статті 3 КАС адміністративний договір визначено як дво- або багатосторонню угоду, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією зі сторін угоди.

Особливості, які характеризують угоду як адміністративний договір, більш детально наведено в чинній редакції КАС, згідно з пунктом 16 частини першої статті 4 якого адміністративний договір - це спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері й укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб'єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об'єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для віднесення спору до категорії, на яку поширюється компетенція адміністративного суду, недостатньо наявності лише органу місцевого самоврядування як сторони такого правочину. Зміст адміністративного договору, зокрема передбачає наявність відносин влади і підпорядкування, що відрізняє його від господарських угод, у яких відносини ґрунтуються на юридичній рівності сторін, вільному волевиявленні та майновій самостійності. У випадку, якщо суб'єкт (орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС ознак справи адміністративної юрисдикції.

Таким чином, не можуть вважатися адміністративними договорами угоди, укладені в порядку цивільного або господарського законодавства.

Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК; у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) та частини першої статті 4 цього Кодексу (у чинній редакції) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК (у чинній редакції) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між позивачами та Головою Арбузинської селищної ради Миколаївської області виник унаслідок укладення останнім з ФОП ОСОБА_3 додаткової угоди №1 від 05 березня 2009 року, в якій п. 3.1.3 зазначено: «Забезпечити Виконавцю укладання договорів з населенням по відшкодуванню з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартість будівництва газопровідних мереж в сумі 12768 гривень з кожної особи» до договору між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_3 на виконання соціального замовлення від 02 серпня 2006 року.

Слід зазначити, що відповідно до договору від 02.08.2006 року (а.с.16) Арбузинська селищна рада, в особі ОСОБА_7 діяла на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування». Предметом договору є зобовязання обох сторін шляхом обєднання фінансів, майна та зусиль спільно діяти в сфері виконання територіального соціального замовлення, щодо розвитку муніципального житлового будівництва в спільній майновій участі з будівництва обєкту будівництва газопроводів.

Отже, принциповою ознакою адміністративного договору є його зміст, який полягає у правах та обовязках сторін, що випливають з владних управлінських функцій субєкта владних повноважень учасника такого договору, а також мета задоволення саме публічних інтересів, а не приватних інтересів будь-якої особи, зокрема субєкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що справи щодо спорів, які виникають із цивільних чи господарських правовідносин, у яких орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа виступають на рівних засадах з іншими учасниками відносин, мають вирішуватися за правилами цивільного або господарського судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних відносинах містять, зокрема, постанови ОСОБА_8 Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №683/2843/17, від 23 травня 2018 року у справі№ 916/2455/17 та від 12 вересня 2018 року у справі № 804/1010/17.

Таким чином, у цих відносинах Голова Арбузинської селищної ради Миколаївської області не виступає як суб'єкт владних повноважень, між сторонами цієї додаткової угоди відсутні правовідносини влади та підпорядкування, тому зазначену додаткову угоду не можна вважати адміністративною, а тому і визнання неправомірними дій голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області ОСОБА_6, щодо підписання додаткової угоди № 1 від 05 березня 2009 року не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Приписи п. 1 частини 1 статті 238 КАС України визначають, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Голови Арбузинської селищної ради Миколаївської області, Арбузинської селищної ради Миколаївської області, 3-тя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про визнання протиправними дій - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити.

Розяснити ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що дана справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2019 2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов