Справа № 400/1535/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1535/19

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є.В. Дата і місце ухвалення: 10.07.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою у судове засіданні сторін,

справу розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОКА-НАФТА» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДОКА-НАФТА» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування позивачу пені в сумі 108095,71 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за акцизним податком та зобов`язання Головного управління ДФС у Миколаївській області здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника за акцизним податком ТОВ «ДОКА-НАФТА» запису про нарахування пені з акцизного податку в сумі 108095,71 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що Головним управління ДФС у Миколаївській області незаконно донараховано товариству до спати пеню на суму податкового зобов`язання, визначеного йому до сплати податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р., за період судового оскарження вказаного рішення, оскільки визначена до сплати податковим повідомленням-рішенням сума не була узгодженою. Днем узгодження податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р. є 28.02.2019р., а граничним строком їх сплати - 11.03.2019р. Відповідну проплату здійснено ТОВ «ДОКА-НАФТА» 22.03.2019р. При цьому, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки. У зв`язку з цим, позивач вважає, що у спірних правовідносинах днем нарахування пені мав би бути 12.03.2019р., а днем закінчення її нарахування - 22.03.2019р, тобто день сплати грошових зобов`язань згідно платіжного доручення №1746 від 22.03.2019р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Миколаївській області в частині нарахування ТОВ «ДОКА-НАФТА» пені в сумі 108095,71 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за акцизним податком. Зобов`язано Головне управління ДФС у Миколаївській області здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника з акцизного податку ТОВ «ДОКА-НАФТА» пені в сумі 108095,71 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 10.07.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «ДОКА-НАФТА».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що задовольняючи позов ТОВ «ДОКА-НАФТА» суд першої інстанції необґрунтовано посилається в оскаржуваному рішенні на неузгодженість сум, визначених товариству до сплати податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р., оскільки в п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, яким встановлено правила нарахування пені, не йдеться про дату узгодження суми грошового зобов`язання. У вказаній нормі мова йде лише про граничний термін сплати визначеної контролюючим органом суми грошового зобов`язання.

Апелянт стверджує, що на період адміністративного та/або судового оскарження платником податків податкового повідомлення-рішення, на суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, нараховується пеня за кожен календарний день погашення з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

ТОВ «ДОКА-НАФТА» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому скаргу відповідача просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

07 жовтня 2019 року від представника апелянта (Головне управління ДФС у Миколаївській області) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із фінансовою неможливістю приїхати до суду.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки причини, вказані в клопотанні не є достатніми для відкладення розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі з урахуванням завчасного сповіщення сторін про дату та час розгляду справи та строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В свою чергу, колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до викладених доводів в апеляційній скарзі, на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у період з 02.03.2016р. по 10.03.2016р. співробітниками ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ДОКА-НАФТА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.08.2014р. по 31.12.2015р., за результатами якої складено акт перевірки №98/14-20-22-31/38350446.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області 01.04.2016р. прийняла податкове повідомлення-рішення № про нарахування ТОВ «ДОКА-НАФТА» грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 116062,50 грн. (в тому чисті: за основним платежем - 92850 грн., за штрафними санкціями - 23212,50 грн.).

ТОВ «ДОКА-НАФТА» не погодилося з вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржило його в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. по справі №814/722/16 відмовлено ТОВ «ДОКА-НАФТА» у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення № від 01.04.2016р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016р. скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. та прийнято нове рішення по справі №814/722/16, яким позов ТОВ «ДОКА-НАФТА» задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області № від 01.04.2016р.

Поставною Верховного Суду від 28.02.2019р. скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016р. і залишено в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. по справі №814/722/16.

Платіжним дорученням №1746 від 22.03.2019р. ТОВ «ДОКА-НАФТА» сплатило в повному обсязі грошове зобов`язання в сумі 116062,50 грн., нараховане йому податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р.

З матеріалів справи, також, вбачається, що 03.04.2019р. ТОВ «ДОКА-НАФТА» звернулося до Головного управління ДФС у Миколаївській області із запитом про надання інформації та її документальне підтвердження про суми нарахованої пені, обчисленої із суми заниження податкових зобов`язань, що визначені податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р.

У відповідь на вказане звернення позивача листом від 02.05.2019р. Головне управління ДФС у Миколаївській області повідомило про нарахування, на підставі ст. 129 Податкового кодексу України, пені в сумі 108095,71 грн. на суму заниження податку за період судового оскарження податкового повідомлення-рішення до дня сплати. До вказаного листа податковим органом додано розрахунок пені.

У зв`язку з цим, в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ДОКА-НАФТА» значиться податковий борг в сумі 108095,71 грн.

Не погоджуючись з правомірністю дій податкового органу щодо нарахування пені в сумі 108095,71 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за акцизним податком ТОВ «ДОКА-НАФТА» запису про нарахування пені з акцизного податку в сумі 108095,71 грн. товариство оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «ДОКА-НАФТА», дійшов висновку, що нарахування відповідачем пені в сумі 108095,71 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за акцизним податком є протиправним, так як в даному випадку нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України. За висновками суду першої інстанції, ні п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2017), а ні п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України (в редакції після 01.01.2017 р.) не міг бути застосований контролюючим органом для розрахунку пені, оскільки позивач сплатив в повному обсязі грошове зобов`язання у строк визначений п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України з часу узгодження, тобто після набрання законної сили постановою Верховного Суду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

У відповідності до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підстави та порядок нарахування пені визначені у ст.129 ПК України.

До 2017 року пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України був викладений в наступній редакції: «Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.»

Тобто, наведена редакція пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. №1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, пункт 129.1 викладений в наступній редакції:

« 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

129.3. Нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

129.4. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.»

Таким чином, законодавцем змінено правове регулювання цього питання і передбачено, що пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Тлумачення змісту вказаних норм Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в даному випадку нарахування пені за правилами пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного п.57.3 ст.57 ПК України.

Такий правовий висновок щодо застосування п.129.1 ст.129 ПК України викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі №820/3878/17.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що днем узгодження податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 01.04.2016р. є 28.02.2019р., а граничним строком їх сплати - 11.03.2019р. Оскільки відповідну проплату здійснено ТОВ «ДОКА-НАФТА» 22.03.2019р., тому днем початку нарахування пені мав би бути 12.03.2019р., а днем закінчення її нарахування - 22.03.2019р.

З огляду на вказані обставини та виключну дискрецію податкового органу щодо нарахування пені і повноваження суду лише щодо перевірки правильності такого нарахування колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність дій відповідача в частині нарахування позивачу пені в сумі 108095,71 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за акцизним податком.

Згідно Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.05.2016р. за №751/28881, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.

При цьому, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 3 та 4 Порядку).

Тобто, до повноважень органів ДФС віднесено відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників.

Таким чином, враховуючи протиправність дій ГУ ДФС у Миколаївській області щодо нарахування ТОВ «ДОКА-НАФТА» пені, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту, що відновить порушені права позивача, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення неправомірно нарахованої пені.

Доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 10 липня 2019 року немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії незначної складності та розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук