Справа № 240/3293/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3293/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

07 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року (суддя Попова О.Г.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування періоду роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії;

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді, яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 05 серпня 1993 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно не було враховано період роботи на посаді, яка віднесена до Списку №1 з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії, а позивач має право на перерахунок пенсії із урахуванням спірного пільгового стажу, починаючи з 05 серпня 1993 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано протиправними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії. Зобов`язано Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт зазначає, що стаж роботи позивача на посаді за Списком №1 в період з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року не підтверджений належними та допустимими доказами, а надані позивачем документи не можуть бути прийняті до уваги пенсійним органом для перерахунку пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач стверджує, що доводи апелянта є безпідставними та необгунтованими, а тому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

25.09.2019 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про заміну відповідача у справі, а саме: Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області замінити на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Клопотання мотивоване тим, що згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (), ліквідоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області ().

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Враховуючи вищезазначене, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про заміну сторони по справі слід задовольнити та замінити сторону по справі - Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01 жовтня 2007 року безтерміново встановлено першу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ЖИА №061026 від 01 жовтня 2007 року.

Встановлено та не заперечується сторонами, що позивач з 15 серпня 1993 року перебуває на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує по інвалідності І групи загального захворювання, страховий страж становить 49 років 10 місяців та 27 днів, при цьому, періоди роботи позивача з 30 травня 1979 року по 31 грудня 1991 року та з 01 січня 1992 по 15 травня 1993 року зараховано позивачу у пільговий стаж за Списком №1.

27 лютого 2019 року ОСОБА_1 звертався із заявою на ім`я начальника Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про надання роз`яснень щодо врахування пільгового стажу при обчисленні пенсії, а саме: чи врахований в пільговий стаж період роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року.

Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом вих. №3267/02 №06 березня 2019 року повідомило позивачу, що період роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року не врахований у пільговий стаж, так як в пенсійній справі є наявна уточнююча довідка про пільговий характер роботи з 30 травня 1979 року по дату видачі довідки, 15 травня 1993 року, Коростишівським заводом "Електроприлад", вихідний номер довідки відсутній.

Зазначені вище обставини справи слугували підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню. Зокрема, на переконання суду, факт роботи позивача в період з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді, визначеної Списком №1 підтверджена наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а у Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не було правових підстав для не включення вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування періоду роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді, яка віднесена до Списку №1, починаючи з 05 серпня 1993 року, суд вважає передчасними, оскільки позивач не звертавня до пенсійного органу з відповідною заявою, а тому задоволення даної вимоги позивача за своєю юридичною природою буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Тому в задоволенні позову в цій частині судом відмовлено.

Разом з тим, з метою застосування механізму ефективного захисту порушеного права та його відновлення у судовому порядку, керуючись повноваженнями, наданими частиною другою статті 9, частиною другою статті 245 КАС України, суд прийшов до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді штампувальника гарячих пресів (коваля-штампувальника), яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Абзацом першим частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень абзацу десятого частини третьої статті 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 33 Закону №1058-IV закріплено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи -100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 16 Розділу XV Закону №1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Положеннями пункту "а" частини першої статті 13 закріплено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено "Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок №383), який регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема Список №1.

Згідно з пунктом 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №22-1).

Пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначено розділом ІІ Порядку №22-1.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення).

- документи про місце проживання (реєстрації) особи;

- документи, які засвідчують особливий статус особи.

Положеннями пункту 2.8 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. При переведенні на пенсію по інвалідності з іншого виду пенсії орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що період роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року не врахований у пільговий стаж, оскільки в пенсійній справі є наявна уточнююча довідка про пільговий характер роботи з 30 травня 1979 року по дату видачі довідки, 15 травня 1193 року, Коростишівським заводом "Електроприлад", вихідний номер довідки відсутній.

Колегія суддів вважає позицію пенсійного органу помилковою та зауважує, що довідка Коростишівського заводу "Електроприлад" від 15 травня 1993 року носить виключно уточнюючий характер та містить відомості щодо періоду роботи позивача ковалем-штампувальником в механічному цеху №481 з 30 травня 1979 року по дату видачі довідки. При цьому, вказана довідка не містить жодних уточнень, застережень та виправлень щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року або про відсутність такої.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, надання підтверджуючих документів та період роботи з 30 травня 1979 року по 5 травня 1993 року не може розцінюватися пенсійним органом як доказ відсутності попереднього періоду роботи на відповідній посаді.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 , згідно із записом №17 позивачу 02 березня 1970 року було присвоєно другий розряд штампувальника гарячих пресів. При цьому, відповідно до запису №23 та на підставі наказу №105-а від 30 травня 1979 року посада штампувальник гарячих пресів 4 розряду перейменована на посаду коваль-штампувальник 4 розряду. Вказані обставини свідчать виключно про зміну назви професії, а не перевід позивача на іншу посаду чи зміну професії. Трудові обов`язки за цими двома професіями не змінились, що підтверджується змістом уточнюючої довідки, а зміни назви посади відбулась на підставі "Единого тарифно-квалификационного справочника работ и профессий рабочих. Выпуск 2" (мовою оригіналу), у відповідності до змісту якого введено назву посади "коваль-штампувальник" лише у 1979 року.

Так, професія штампувальника гарячих пресів була передбачена Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. При цьому, професія коваля-штампувальника віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, а також передбачена і Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, що є чинною на даний момент.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що факт роботи позивача в період з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року на посаді, визначеної Списком №1 підтверджена наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, а тому у відповідача не було правових підстав для не включення вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнати протиправними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування періоду роботи з 02 квітня 1970 року по 30 травня 1979 року в пільговий стаж для призначення пенсії є обґрунтованими, а дії відповідача, в даному випадку не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року сторонами не оскаржувалось.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.