Справа № 540/1617/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1617/19
09год. 39 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Овечкіної С.П., представника відповідача Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 29.03.2019 року,

встановив:

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі -відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 № про застосування до позивача 44297 грн. штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.01.2015 Регіональним відділенням був укладений договір купівлі-продажу об`єкта державної власності групи Ж - "Літні будиночки бази відпочинку "Автомобіліст", що підлягали приватизації шляхом продажу на аукціоні. Відповідно до розділу 2 зазначеного е договору покупець зобов`язаний внести на рахунок продавця ціну продажу об`єкта приватизації, у тому числі ПДВ на суму 45394,42 грн. На виконання умов договору купівлі-продажу покупець сплатив продавцю повну ціну за об`єкт приватизації включаючи суму ПДВ. У зв`язку з чим, Регіональне відділення платіжними дорученнями № 4 від 12.02.2015 на суму 2867,02 грн. та платіжним дорученням від 27.02.2015 № 6 на суму 42527,40 грн. (загальна сума 45394,42 грн.) перерахувало суму ПДВ на рахунок державного бюджету. Позивач послався на те, що нормами п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 "Про деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", п. 6 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569, ст. 69 Податкового кодексу України ДФС несвоєчасно тільки 24.04.2015 проінформувало Регіональне відділення про реквізити його електронного рахунка. 05.03.2015 позивач подав податкову декларацію за лютий 2015 року № на суму ПДВ 45394,42 грн. Отже, ця сума була сплачена позивачем до державного бюджету замість електронного рахунку № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим на рахунку № НОМЕР_1 виникла заборгованість зі сплати ПДВ на суму 45394,42 грн. Позивач вів листування з органами Державної фіскальної служби України з приводу вирішення цього питання. У листі Державної фіскальної служби України від 19.09.2017 р. № 15985/5/99-99-12-03-01-16, відповідно до даних інтегрованої картки платника податку станом на 01.07.2015 сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань становить 77,77 грн. Таким чином, заборгованість зі сплати ПДВ у розмірі 45394,42 грн. у Регіонального відділення на електронному рахунку № НОМЕР_1 станом на 01.07.2015 відсутня, що також підтверджується даними з електронного кабінету платників податків у розділі розрахунки з бюджетом - ПДВ.

16.06.2015 позивачем укладається ще два договори купівлі-продажу державної власності, а саме: частина вбудованих нежитлових приміщень площею 411,3 кв.м. на першому поверсі житлового будинку шляхом викупу. Сума ПДВ, яка підлягала сплаті за вказаним договором склала 175751,60 грн., підвальні приміщення площею 452,3 кв.м. та частина вбудованих нежитлових приміщень площею 13,4 кв.м. на першому поверсі житлового будинку (загальна площа 465,7 кв.м.). Сума ПДВ, яка підлягала сплаті за вказаним договором склала 92029,40 грн. Платіжним дорученням від 03.07.2015 № 10 Регіональне відділення перераховує на свій електронний рахунок суму ПДВ у розмірі 267781 грн., тобто після 01.07.2019, у той момент коли на цьому рахунку залишилась лише сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у розмірі 77 ,77 грн. Проте, 06.07.2015 Головне управління ДФС без будь-яких підстав повторно списує з електронного рахунку Регіонального відділення суму ПДВ у розмірі 45394,42грн. У зв`язку з чим у Регіонального відділення виникає заборгованість у розмірі 45394,42 грн. при сплаті ПДВ на суму 267781,00 грн. Таким чином, списання з електронного рахунку Регіонального відділення 06.07.2015 суми 45394,42 грн. за рахунок сплати ПДВ на суму 267781 грн. (повинно було бути сплачено 267781 грн., списується 45294,42 грн.; залишається 222387 грн. = 267781 - 45394; залишок коштів, яких не вистачає для сплати ПДВ на суму 267781 грн. складає 45394= 267781 - 222387) зменшило залишок коштів на електронному ПДВ - рахунку Регіонального відділення, який є однією із складових формули реєстраційного ліміту. А це, у свою чергу, зменшило реєстраційний ліміт, який розраховується в єдиному реєстрі податкових накладних у автоматичному режимі. Як наслідок, виникла розбалансованість між сумою реєстраційного ліміту та податку на додану вартість на 45294,42 грн. і неможливість Регіонального відділення своєчасно здійснювати реєстрацію податкових накладних, у тому числі реєстрацію податкової накладної на суму ПДВ 110 742,66 коп. Оскільки Регіональне відділення є неприбутковою організацією, яка фінансується за рахунок державного бюджету та не має інших джерел надходження коштів, а також двічі сплатила до ДФС суму ПДВ у розмірі 45394,42 грн. (з рахунку № НОМЕР_2 та з рахунку № НОМЕР_1 ), це унеможливило проведення ще одного перерахування коштів на електронний рахунок з метою покриття цього ліміту. Проте, протягом певного періоду за рахунок реєстрації отриманих податкових накладних відбулось погашення цієї заборгованості, що дало змогу Регіональному відділенню зареєструвати податкову накладну - видану від 20.03.2018 р. № 4 лише 27.09.2018.

Ухвалю від 08.08.2019 відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.09.2019.

29.08.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. При проведені камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН за березень 2018 року було виявлено порушення термінів реєстрації податкових накладних, за березень 2018 року: податкова накладна №4 на суму ПДВ 110742,66 грн. складена 20.03.2018, зареєстрована 27.09.2018 із затримкою на 165 днів. На підставі висновків акту камеральної перевірки від 13.03.2019 №583/21-22-51-12-01/21295778, прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 № про застосування штрафу на загальну суму 44297,06 грн. (за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 110742,66 грн. застосовано штраф в розмірі 40 %). Відповідач зазначає, що у разі недостатності грошових коштів на електронному рахунку платника податків для реєстрації податкової накладної в ЄРПН такий платник податків зобов`язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації такої податкової накладної. Позивач здійснив реєстрацію податкової накладної із порушенням граничних термінів реєстрації, що тягне за собою відповідальність платника податку. Позивач навіть не намагався зареєструвати вказану податкову накладну у передбачені законодавством строки, вперше податкову накладну було відправлено для реєстрації в ЄРПН тільки 23.08.2018, але податкова накладна не була зареєстрована через відсутність "реєстраційного ліміту". Позиція контролюючого органу узгоджується з практикою Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2018 року, по справі №808/2289/17, адміністративне провадження №К/9901/4107/17.

03.09.2019 до суду позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що Регіональне відділення є бюджетною установою, діяльність якої повністю фінансується з Державного бюджету України, є неприбутковою установою. Позивач має затверджений кошторис, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень. Пунктом 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Кошторисом Регіонального відділення на 2018 рік не передбачені такі видатки Державного бюджету України, як сплата на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ за придбані покупцями об`єкти приватизації, тому Регіональне відділення не має правових підстав та можливості перераховувати до зазначеної системи кошти Державного бюджету України, які наданні йому на здійснення платежів для виконання їм своїх функцій. Проте, з договору купівлі-продажу об`єкта державної власності вбачається, що саме покупець державного майна сплачує суму ПДВ за придбані об`єкти приватизації, а Регіональне відділення лише перераховує цю суму до Державного бюджету України.

Справа розглядалась у судових засідання за участю представників сторін 09.09.2019, 02.10.2019.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов,

Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області. АР Крим та м. Севастополі є платником податку на додану вартість з липня 1997 року.

Позивач виписав товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "АЛЕФ" ЛТД 20.03.2018 податкову накладну №4 на суму ПДВ 110742,66 грн., ця податкова накладна зареєстрована 27.09.2018 із затримкою на 165 днів.

На підставі висновків акту камеральної перевірки від 13.03.2019 №583/21-22-51-12-01/21295778, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 № про застосування штрафу на загальну суму 44297,06 грн. (за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 110742,66 грн. застосовано штраф в розмірі 40 %.

Позивач не погодився з даним податковим повідомленням-рішенням, тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Згідно з п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п. 201.10 ст.201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 14.1.60 Податкового Кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно п.120-1.1 статті 120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до п.12 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №569 від 16.10.2014, якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок.

Відповідно до п.22 Порядку №569 у разі недостатності коштів на електронному рахунку платника податку для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань:

1) платник податку у строки, встановлені Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує на електронний рахунок необхідні кошти з власного поточного рахунка.

2) казначейство перераховує кошти в межах їх залишку на такому рахунку. При цьому залишок узгоджених податкових зобов`язань платника податку, не сплачений до бюджету, обліковується Казначейством до виконання в повному обсязі шляхом перерахування до бюджету коштів, що перераховуються на електронний рахунок.

Суд приймає до уваги, що позивач не заперечує факту прострочення в реєстрації податкової накладної в ЄРПН у зв`язку з відсутністю ліміту, але зазначає про відсутність його вини у не своєчасній реєстрації податкової накладної. Суд розглянув доводи позивача про те, що на дотримання строків реєстрації вплинули неправомірні дії фіскального органу.

Позовні вимоги, заявлені позивачем при зверненні до суду із цим позовом, стосуються лише прийняття ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 № про застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної. Позивач вказує на неправомірні дії відповідача в 2015 році щодо повторного списання з електронного рахунку Регіонального відділення суми ПДВ 45394 грн. 42 коп., що зменшило реєстраційний ліміт, та призвело до несвоєчасної реєстрації цієї податкової накладної. Водночас, вимог про визнання протиправними дій та/або бездіяльності відповідача щодо повторного списання з електронного рахунку певної суми ПДВ в 2015 році та не поновлення цієї суми на вимогу платника, у межах цього позову позивачем не заявлені, а відтак суд не може надавати оцінку щодо правомірності вказаних дій або бездіяльності ГУ ДФС.

Також в ході розгляду даної справи позивач не надав суду жодних документальних доказів на підтвердження неправомірності дій або бездіяльності контролюючого органу, наприклад, доказів оскарження у судовому порядку правомірності дій та/або бездіяльності відповідача, визнання таких дій чи бездіяльності протиправними у судовому порядку, прийняття рішень суду щодо зобов`язання відповідача поновити або повернути суму ПДВ на електронний рахунок позивача. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що дії ГУ ДФС в Херсонській області щодо подвійного списання суми ПДВ з електронного рахунку позивача по податку на додану вартість позивачем не оскаржувались.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, не реалізація особою свого права на звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів ні в якому випадку не може ставитись у провину органу владних повноважень.

Згідно ч. 1, п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч .2 ст. 9 цього ж Кодексу суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У контексті наведеного суд приходить до висновку, що предметом спору за поданим Регіональним відділенням Фонду держмайна позовом є виключно правомірність прийняття ГУ ДФС у Херсонській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. А тому аргументи щодо можливої, на думку позивача, неправомірності дій/бездіяльності відповідача, яка у судовому порядку не встановлена, з метою спростування правомірності оспорюваного податкового повідомлення-рішення суд відхиляє.

Також суд зауважує про те, що виходячи з тлумачення Податковим кодексом (пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14) поняття "штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)" як плати у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, важливим аспектом у даному визначенні штрафних санкцій є відсутність обов`язкової наявності вини з боку платника податків. Також положення щодо вини платника податків при застосуванні штрафних санкцій відсутні і в ст. 120-1 Податкового кодексу України, згідно з якою застосований штраф до позивача. Таким чином, при застосуванні штрафних санкцій відповідно положень Податкового кодексу України наявність вини не є обов`язковою.

Даний висновок підтверджує і визначення податкового правопорушення, що наведене у п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України. Так, згідно з даною нормою, податковим правопорушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У дефініції податкового правопорушення відповідно до Податкового кодексу України взагалі відсутній такий елемент його складу, як суб`єктивна сторона. Не містять вказівки на необхідність наявності суб`єктивної сторони і конкретні склади податкових правопорушень, зокрема ст. 120-1 Податкового кодексу України. Штрафи за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за своєю суттю виходять за межі податкового обов`язку як такого. Вони носять не відновлювальний, а каральний характер і є мірою відповідальності за виявлені податкові правопорушення.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.І, 2 ст.77 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № від 29.03.2019 року..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський окружний адміністративний суд в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 жовтня 2019 р.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 111030600