Справа № 755/8480/19
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/8480/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Індик М.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Громадянин Чеської Республіки ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області від 23 квітня 2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Чеської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи тим, що 23 квітня 2019 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області В. М. Чуйко за погодженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Шаркеліс P.O. прийнято рішення про примусове повернення до країни походження громадянина Чехії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборонено в`їзд на територію України громадянину Чехії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три роки до 23.04.2022 року. Зобов`язано його покинути територію України у термін до 03.05.2019 року.

Позивач вважає вищезазначене рішенням протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскільки його затримання було незаконним. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2019 року ПР ЦМУ 002634 не було забезпечено участь перекладача та не надано правову допомогу, що змушує його звернутись з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року відкрито провадження у справі, та призначено до судового розгляду.

Відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила суд позов задовольнити виходячи з доводів, якими обгрунтовується позовна заява. Додатково зауважила, що в порушення п. 2 розділу ІІ Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», оспорюване рішення про примусове повернення не було оголошено позивачу протягом 72 годин з дати його ухвалення в присутності перекладача та/або законного представника під підпис.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2019 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до першого заступника начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Пустовіта Олексія Олександровича за участю третьої особи Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного. Визнано дії першого заступника начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Пустовіта Олексія Олександровича щодо складання 23 квітня 2019 року у відношенні громадянина Чехії ОСОБА_2 постанови про адміністративне правопорушення протиправними. Постанову серії ПН ЦМУ № 002634 від 23 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Чехії ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП скасовано.

При цьому пояснила, що позивач перебуває на території України без документів на право проживання в Україні. Із заявами про визнання ОСОБА_2 біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту позивач не звертався.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати відзив не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2019 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП (а.с. 11). Також 23 квітня 2019 року першим заступником начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Пустовіт Олексієм Олександровичем винесено постанову ПН ЦМУ № 002634 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с. 12).

23 квітня 2019 року головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Чуйко В.М. за погодженням тимчасово виконуючим обов`язки начальника управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Шаркеліс P.O. прийнято рішення про примусове повернення до країни походження громадянина Чехії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборонено в`їзд на територію України громадянину Чехії ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три роки до 23.04.2022 року. Зобов`язано його покинути територію України у термін до 03.05.2019 року. Повідомити прокурора про прийняте рішення.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Положеннями ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За визначенням п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

В силу ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Разом з тим, порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, втрати або позбавлення цього статусу, а також встановлення правового статусу біженців та осіб, які потребує додаткового захисту і яким надано тимчасовий захист в Україні визначається Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, перетнула державний кордон України в порядку, встановленому законодавством України, повинна протягом п`яти робочих днів звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Особа, яка з наміром бути визнаною біженцем в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту, під час в`їзду в Україну незаконно перетнула державний кордон України, повинна без зволікань звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Як убачається із матеріалів справи, 23.04.2019 року о 17.40 годин по вулиці Петропавлівська,11 було виявлено гр. Чехії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до відповідних органів виконавчої влади із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що було підтверджено під час судового розгляду і представником позивача.

Твердження сторони позивача про не роз`яснення ОСОБА_2 можливості скористатись правовою допомогою та перекладачем суд вважає помилковими, оскільки з протоколу ПР ЦМУ №002634 від 23.04.2019 року про адміністративне правопорушення, складеного за частиною першою ст. 203 КУпАП відносно громадянина Республіки Чехії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , убачається, що позивачу роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Крім того, з приводу перебування позивача на території України без документів на право проживання в Україні він надав свої пояснення на окремому аркуші, що є додатком до протоколу.(а.с.11).

Посилання представника позивача, щодо скасування Постанови серії ПН ЦМУ № 002634 від 23 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Чехії ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.09.2019 року, суд відхиляє, оскільки як було встановлено під час судового розгляду означене судове рішення не набрало законної сили та підлягає перегляду апеляційною інстанцію.

Щодо тверджень представника позивача, що відповідачем порушено п. 2 розділу ІІ Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», а саме, не було оголошено позивачу оспорюване рішення про примусове повернення протягом 72 годин з дати його ухвалення в присутності перекладача та/або законного представника під підпис, суд вважає необґрунтованим.

Згідно п. 2. розділу ІІ Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», Рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Отже, з огляду на дану норму Рішення про примусове повернення оголошується іноземцю в присутності перекладача та/або законного представника на його вимогу. Разом з тим, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що громадянин Чехії ОСОБА_2 з такими заявами про перекладача та/або законного представника звертався.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а відтак, правові підстави для скасування рішення про примусове повернення з України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246,288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Астахова