Справа № 460/1279/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2019 року м. Рівне №460/1279/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача адвоката Боржецького О.Л.; представника відповідача Пруса А.В.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними та скасування розрахунків.

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (далі іменується позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині включення до розрахунків суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної громадянину ОСОБА_1 : за розрахунком від 18.01.2019 №293/05 на суму 43945,54грн, за розрахунком від 06.03.2019 №928/05 на суму 3434,33грн, за розрахунком від 08.04.2019 №1443/05 на суму 3436,58грн, за розрахунком від 07.05.2019 №1705/05 на суму 3436,58грн.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач отримав від пенсійного органу Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до сум яких включено, в тому числі, суми фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгової пенсії громадянину ОСОБА_1 Зазначає, що особі, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 01.01.1992 і після цієї дати не працювала на таких роботах, пенсія призначається на підставі статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Оскільки трудовий стаж, що надає право на пільгову пенсію, був повністю набутий ОСОБА_1 до 01.01.1992, то у позивача не виникає обов`язку з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії такому пенсіонеру. Адже пенсії, призначені відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відшкодуванню не підлягають. Таким чином, пенсію ОСОБА_1 повинно було бути призначено відповідачем відповідно до положень статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що оспорювані розрахунки в частині пенсії, призначеної ОСОБА_1 , обраховані з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що пенсія ОСОБА_1 призначена Дубенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області 11.12.2018 з 26.02.2018 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 у справі №817/1296/18, яке набрало законної сили 26.11.2018. Зазначив, що відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», при цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Так, на виконання положень пункту 6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, Дубенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області сформовано оспорювані розрахунки, та відповідно до вимог пункту 6.4 вказаної Інструкції, їх надіслано позивачу поштою. Відтак, оспорювані розрахунки сформовані та надіслані на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 4 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 27 червня 2019 року підготовче судове засідання відкладено.

Протокольною ухвалою суду від 10 липня 2019 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою суду від 30 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

10 вересня 2019 року судом постановлено ухвалу, якою здійснено процесуальне правонаступництво відповідача, замінено первинного відповідача, Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Разом з тим, протокольною ухвалою у судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою суду від 19 вересня 2019 року клопотання позивача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення; у судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою суду від 23 вересня 2019 року у судовому засіданні оголошено перерву до 2 жовтня 2019 року.

У судове засідання 2 жовтня 2019 року прибув представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду прибув також представник відповідача, який заперечив проти позову, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 2 жовтня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Дубенський завод гумово-технічних виробів» є платником єдиного податку 4 групи та перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду як платник страхових внесків, що перераховуються до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі іменується Закон України №1058-ІV) є страхувальником, який використовує працю найманих працівників (а.с. 9).

На виконання вимог пункту 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі іменується Інструкція №21-1), у період з січень травень 2019 року Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, для ПрАТ «Дубенський ЗГТВ» було сформовано та надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, від 18.01.2019 №293/05, від 06.03.2019 №928/05, від 08.04.2019 №1443/05, від 07.05.2019 №1705/05 (а.с.10-12а).

Не погоджуючись з такими розрахунками в частині плати, яку має перерахувати позивач щодо пенсіонера ОСОБА_1 , ПрАТ «Дубенський ЗГТВ» звернулося до суду з даним позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються, зокрема, Законом України №1058-ІV.

В силу вимог підпункту 1 пункту 8 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997 для відповідних платників збору.

Відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), при цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України №1058-ІV набрав чинності з 01.01.2004. До вказаного моменту діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку вищевказаних пенсій, передбачений нормами Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР, ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об`єкта оподаткування.

При цьому, згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Передбачений пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-ІV порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, конкретизований в Інструкції №21-1.

Так, згідно з пунктом 6.1 Інструкції №21-1, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Предметом даного спору є розрахунки пенсійного органу щодо фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України №1788-XII громадянину ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 54-97, 135-161), пенсія ОСОБА_1 призначена Дубенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області 11.12.2018 з 26.02.2018 на підставі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2018 у справі №817/1296/18 (а.с. 81-83), згідно з яким, пенсійний орган зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України №1788-XII, починаючи з 26.02.2018, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 10.10.1983 по 10.06.1991.

Вказане судове рішення набрало законної сили 26.11.2018.

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що пенсію ОСОБА_1 повинно було бути призначено відповідно до положень статті 100 Закону України №1788-XII, а не пункту «а» статті 13 Закону №1788-XII, суд вважає безпідставними, оскільки обставини щодо наявності у ОСОБА_1 права на призначення йому пенсії відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України №1788-ХІІ встановлено у судовому поряду, які в сулу вимог частини четвертої статті 78 КАС України не потребують доказуванню.

У зв`язку з чим, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, є остаточним та обов`язковим до виконання не лише учасниками судового розгляду, а і особами, яких воно безпосередньо стосується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов спрямований на повторний перегляд матеріалів, переоцінку доказів та вже встановлених судом обставин в адміністративній справі №817/1296/18, судове рішення у якій набрало законної сили, та на підставі якого відповідачем призначено пенсію ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України №1788-XII.

Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» заява №52854/99).

Тобто розгляд позовних заяв, як замаскований перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення, не лише не входить до компетенції місцевих адміністративних судів, а і взагалі суперечить завданню адміністративного судочинства.

Крім того, у справі «Нелюбін проти Росії» (заява № 14502/04) Європейський суд з прав людини, серед іншого зазначив і про те, що проста можливість існування двох точок зору на одне питання не є підставою для перегляду.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку статті 77 КАС України, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» (35600, Рівненська область, місто Дубно, вулиця Млинівська, 69; ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Короленка, 7; ) про визнання протиправними та скасування розрахунків залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 жовтня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.