Справа № 420/3690/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3690/19
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 червня 2019 року Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №59063388 від 04.06.2019 року у розмірі 10 200,00 грн., у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у добровільному порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки управління ПФУ добровільно виконало рішення Одеського окружного адміністративного суду. На виконання вищезазначеного рішення позивачем здійснено нарахування пенсії стягувачу за період з 01.04.2017 року по 28.02.2019 року в сумі 173 067,75 грн. Оскільки стягувач по справі є внутрішньо переміщеної особою, то здійснення виплати відбудеться відповідно до постанови Кабміну України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року №365. Нормами даної постанови визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабміном України. Таким чином виплата пенсії відбудеться в разі затвердження окремого порядку Кабміном України, що на даний момент свідчить про виконання рішення суду. Крім того, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідач заперечував проти позову, просив в задоволенні позовних вимог відмовити зазначаючи, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області при виконанні рішення суду діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Посилання позивача на постанову Кабміну України №365 є безпідставними. Крім того, існує Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабміну України від 22.08.2018 року №649, який створено безпосередньо для виконання органами ПФУ рішень суду. В даному випадку вбачається свідоме ухилення позивача від виконання рішення суду в повному обсязі наслідком чого стало правомірне прийняття оскаржуваної постанови.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року в задоволені позовних вимог Суворовському об`єднаному управлінню ПФУ в м. Одесі відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що стягувачу, який має статус внутрішньо переміщеної особи, призначена виплата пенсії за віком, яка здійснюється за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, а не коштів державного бюджету, що виключає можливість застосування Порядку №649. В іншому посилається на доводи позовної заяви.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року замінено Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року по справі № 1540/4219/18 зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі нарахувати і виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію з 01 квітня 2017 року.

14 лютого 2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 1540/4219/18.

04 квітня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 58796547 за виконавчим листом, виданим Одеським окружним адміністративним судом 14.02.2019 року №1540/4219/18. Пунктом 2 вказаної постанови запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 42-43).

Позивач, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58796547 від 04.04.2019 року, листом про виконання рішення від 17.04.2019 року повідомив відповідача про винесення розпорядження від 06.02.2019 року, яким встановлено виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.04.2017 року. Сума боргу за період з 01.04.2017 року по 28.02.2019 року становить 173067,75 грн. Зазначену суму буде виплачено з урахуванням норм постанови Кабміну України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» із змінами внесеними постановою Кабміну України від 25.04.2018 року №335, а саме на умовах окремого порядку, визначеного Кабміном України. Вказаний лист отриманий відділом ДВС 26.04.2019 року (а.с. 44).

03 травня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесена постанова ВП № 58796547, якою у зв`язку із невиконанням боржником вимог виконавчого листа №1540/4219/18 від 14.02.2019 року накладено на Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 17-18).

Постанова ВП № 58796547 від 03.05.2019 року отримана Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі 06.05.2019 року (а.с.16).

04 червня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Щегловою Є.В. винесена постанова ВП № 58796547, якою у зв`язку із невиконанням боржником вимог виконавчого листа №1540/4219/18 від 14.02.2019 року накладено на Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі штраф на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 19).

Постанова ВП № 58796547 від 04.06.2019 року отримана Суворовським об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі 12.06.2019 року (а.с. 18).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача здійснених у відповідності до норм чинного законодавства України. Нарахування компенсації втрати частини доходу є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Доводи позивача про відсутність окремого порядку виплати коштів не знайшли свого підтвердження та спростовуються Порядком №649, яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 р. № 1404-VIII (надалі за текстом - "Закон № 1404-VIII").

Відповідно до ст.1 Закону України № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Отже, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст.63 Закону України № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Таким чином, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України № 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.75 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Позивач у позовній заяві стверджує, що рішення суду виконане управлінням ПФУ ще до відкриття виконавчого провадження про що відповідача повідомлено 26.04.2019 року, у зв`язку з чим підстави для прийняття постанови про накладення штрафу по даній справі відсутні.

Втім, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, вимоги виконавчого листа № 1540/4219/18, виданого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року, в добровільному порядку та в повному обсязі боржником не виконано.

Станом на дату винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Матеріали справи містять підтвердження проведення індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 р. по 28.02.2019 р., що підтверджується перерахунком пенсії від 06.02.2019 року (а.с. 13-15).

Разом з тим судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що здійснення перерахунку пенсії не свідчить про її виплату.

Аргументуючи свої доводи, апелянт посилається на постанову Кабміну України №365, а саме положення п. 16, якими визначено, що у разі прийняття позитивного рішення комісією згідно з пунктом 15 цього Порядку соціальні виплати поновлюються через два місяці з місяця прийняття рішення про припинення таких виплат. Комісія може прийняти рішення про поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі з місяця припинення таких виплат у разі, коли така особа перебуває у складних життєвих обставинах і з поважних причин не виконала вимоги структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, передбачені пунктами 6 і 7 цього Порядку. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України..

В розумінні доводів управління ПФУ відсутність на даний момент окремого порядку виключає можливість виплати нарахованих коштів ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 р. по 28.02.2019 р в сумі 173 067,75, що свідчить про фактичне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 року по справі № 1540/4219/18.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що такий підхід відповідача не враховує принципи верховенства права, законності та добросовісності у діяльності держави.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про помилковість оцінки управлінням ПФУ характеру спірних правовідносин.

Проаналізувавши положення постанови Кабміну України №365, судова колегія звертає увагу на п.15, яким визначено, що поновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі, припинених відповідно до підпункту 2 пункту 12 цього Порядку, здійснюється за рішенням комісії, прийнятим на підставі подання структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що внесене разом з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Вищенаведене свідчить про помилковість доводів апелянта, оскільки рішення про поновлення соціальних виплат ОСОБА_1 винесено судом, що передбачає зовсім інший порядок їх виплат.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правове регулювання здійснення виплат в даному випадку здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабміну України від 22.08.2018 року №649.

Відповідно до п.2 Порядку № 649 боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення.

Відповідно до п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Відповідно до п. 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

З наведених норм права вбачається, що відповідач мав провести розрахунок суми виплати відповідно до рішення суду. Направити відповідний пакет документів до Пенсійного фонду України де уповноважена комісія, після перевірки обґрунтованості розрахованої суми, прийняла б одне з рішень.

Судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження направлення відповідних документів до ПФУ для забезпечення фінансування виплат ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів, як поважну причину невиконання рішення суду, не знайшли свого підтвердження.

Вищевказані доводи спростовуються постановою Кабміну України «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2019 рік» від 16.01.2019 року №14 якою передбачено, зокрема, виділення 50 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Крім того, постановою Кабміну України «Про внесення змін до бюджету Пенсійного фонду України на 2019 рік» від 26.06.2019 року №544 передбачено виділення додаткових 50 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що свідчить про послідовність дій держави, спрямованих на вирішення даного проблемного питання.

Вищенаведене також спростовує доводи апелянта, що відповідні виплати здійснюються за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, оскільки чітко зазначено про погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами) (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, судова колегія вважає, що дії державного виконавця на час винесення постанови про накладення штрафу відповідали вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та були здійснені у межах наданих йому повноважень.

Судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,328, 272 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко