Справа № 280/5553/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5553/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року (головуючий суддя Стрельнікова Н.В.)

у справі № 280/5553/18

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 22.11.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим повідомленням-рішенням № від 22.11.2018 протиправно застосовано штраф за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії. Приписи Податкового кодексу України визначають, що порушення податкового законодавства та іншого законодавства, дотримання якого контролює фіскальна служба, виявляються саме в момент вчинення платником податку такого порушення під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки. В акті перевірки не встановлено вказане порушення безпосередньо під час її проведення. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 позивач зазначив, що законодавством не визначено, що або хто є суб`єктом господарювання громадського харчування. Позивач є іноземною особою, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Законами України не визначено як фізична особа може набути статусу закладу громадського харчування. Крім того зазначив, що посадові особи до початку проведення перевірки не надали ані рішення керівника контролюючого органу, ані направлення на перевірку.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд виходив з того, що виявлені відповідачем в ході фактичної перевірки порушення знайшли підтвердження під час розгляду справи, тому застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями є обґрунтованим.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови позивачу у скасуванні податкового повідомлення - рішення № від 22.11.2018, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Позивач зазначає, що фактичною перевіркою, яка проводилась стосовно позивача з 07.11.2018 по 08.11.2018, не встановлено, що позивач у період її проведення здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії, а тому прийняття відповідачем стосовно позивача оскаржуваного податкового повідомлення-рішення протиправне та підлягає скасуванню.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін, зазначає, що контролюючий орган мав всі повноваження проводити фактичну перевірку з питань дотримання суб`єктом господарювання приписів Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, наведені ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 не оскаржується, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в решті частини не задоволених позовних вимог.

Отже, спірним є питання правомірності застосування до позивача штрафної санкції за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через реєстратор розрахункових операцій, не зазначений у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.

Частинами 21-23 статті 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання; у заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами); у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів: у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем за місцем провадження позивачем ФОП ОСОБА_1 діяльності за кодом КВЕД - 56.10 (діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування) за адресою АДРЕСА_1 , проведена фактична перевірка, за результатами якої складений акт про результати фактичної перевірки з питань, додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 08.11.2018.

Під час перевірки, зокрема, встановлено, що згідно бази даних ДФС в період з 03.01.2018 по 08.04.2018, включно, ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію алкогольних напоїв на загальну суму 68589,49 грн. через контрольно-касовий апарат Dateсs FP-101 SMART заводський номер НОМЕР_2 , фіскальний номер , який зареєстрований на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 , проте не зазначений в додатку до ліцензії № 08-31-41174 терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, а зазначений в додатку до ліцензії №2018-08-31-64-51456 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 , терміном дії з 09.04.2018 по 09.04.2019, чим порушено норми ч. 7 ст.17 Закону № 481/95-ВР - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

За заявою позивача йому видано ліцензію №08-31-41174 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 , терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, та з додатку до вказаної ліцензії зазначено реєстратор розрахункових операцій (книга обліку розрахункових операцій) модель IKC-483LT, заводський номер 00004140 від 26.11.2010 року, фіскальний номер від 04.03.2015.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізький області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 №, яким до позивача згідно абзацу сьомого частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 137178,98 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність означеного податкового повідомлення-рішення, вважає за необхідне зазначити таке.

Судом вірно встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту фактичної перевірки відповідача про порушення позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентований ст.80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, зазначених у цьому пункті, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Посилання відповідача, що згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України достатньою самостійною підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, апеляційний суд вважає помилковим, оскільки такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, тому таке тлумачення цієї норми нівелює необхідність існування інших, передбачених у п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки дотримання вимог законодавства у цій сфері.

Виходячи з наведеної норми, можна дійти висновку, що передбачені вказаною нормою підстави для проведення фактичної перевірки пов`язані виключно з отриманням конкретної інформації про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Крім того, апеляційний суд погоджується з позивачем, що виходячи з наведених норм, фактична перевірка здійснюється з метою встановити порушення або його відсутність у платника податку саме в момент її проведення. І порушення законодавства, дотримання якого перевіряє контролюючий орган під час здійснення фактичної перевірки, може бути виявлено лише в місці провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

В спірному випадку, під час здійснення фактичної перевірки (з 07 листопада 2018 року по 08 листопада 2018 року) позивач мав ліцензію № 2018-08-31-64-51456 від 06.04.2018 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, строком дії з 09.04.2018 по 09.04.2019. У додатку до цієї ліцензії зазначено реєстратор розрахункових операцій (реєстраційне посвідчення на РРО № дата 02.01.2018; заводський номер РРО АТ 401201120 дата виготовлення 13.12.2017).

До початку перевірки посадовими особами відповідача зроблено контрольну закупку товару (100 гр. горілки «Неміров») і встановлено проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (реєстраційне посвідчення на РРО № ), який зазначено в додатку до ліцензії № 2018-08-31-64-51456 від 06.04.2018.

Отже, саме фактичною перевіркою, яка проводилася стосовно ФОП ОСОБА_1 , не встановлено, що позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), не зазначений у ліцензії.

Факт зафіксованого в акті перевірки від 08.11.2018 порушення встановлений контролюючим органом в результаті аналізу бази даних ДФС за період з 03.01.2018 по 08.04.2018, також викладені в акті перевірки обставини ґрунтуються на даних ліцензії № 08-31-41174, термін дії якої на час перевірки вже закінчився (з 09.04.2017 по 09.04.2018) і яка на об`єкті, що перевірявся, відповідно, була відсутня.

Тобто встановлені відповідачем обставини ніяким чином не мають відношення до фактичної перевірки, натомість відповідають визначеному пп. 75.1.2 п. 75.1. ст. 75 ПК України предмету документальної перевірки.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючий орган має право проводити перевірки виключно відповідно до законодавства.

Також відповідно до пп. 21.1.1. п. 21.1 ст.20 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим податковим кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з позивачем, зазначає, що не може бути підставою для застосування штрафних санкцій до платника податку порушення, якщо контролюючий орган встановив таке порушення не у відповідності до закону.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2018 не відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.2 КАС України, є неправомірним і підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції з цього приводу є такими, що не відповідають нормам матеріального прав та фактичним обставинам справи, що відповідно до ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємства ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі № 280/5553/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про оскарження податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018, прийняти нове рішення в цій частині.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.11.2018.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко