Справа № 240/10072/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
Визнати протиправним та скасувати пункт 20 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю 2 групи з 04.02.2019 року, внаслідок травми пов`язаної з захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.04.2019 №51.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2 групи з 04.02.2019 року внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини одноразову грошову допомогу в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2019 року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв"язку з тим, що 2 група інвалідності встановлена понад дворічний термін. Вважає таке рішення протиправним, оскільки в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 6 грудня 2016 року 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яка набрала чинності 1 січня 2017 року, на спірні правовідносини не розповсюджується. Застосування норми норма Закону України від 6 грудня 2016 року 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яка набрала чинності 1 січня 2017 року стосовно нього можливе лише у разі повторної зміни (встановлення) групи інвалідності з 06 листопада 2017 (повторний огляд МСЕК). Однак, зміна інвалідності ОСОБА_1 відбулась 12 лютого 2019 року, тобто протягом дворічного терміну.
Ухвалою від 04.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 02.10.2019.
02.10.2019 відповідачем надіслано відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву відповідач зазначив, що так як зміна групи інвалідності позивача відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. Позивач помилково ототожнює встановлення за результатами чергового огляду вищої групи інвалідності, із самостійним правом на отримання одноразової грошової допомоги.
Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач проходив службу в Збройних Силах України до 09 квітня 2015 .
07.07.2015 під час первинного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено 3 групу інвалідності з 02.07.2015 , яка пов`язана із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим була виплачена допомога в розмірі 182700 грн. (а.с.14)
06.11.2017 під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено також 3 групу інвалідності з 24.10.2017, яка пов`язана із захистом Батьківщини.(а.с.15)
12.02.2019 під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено 2 групу інвалідності з 04.02.2019, яка пов`язана із захистом Батьківщини. (а.с.16)
ОСОБА_1 звернувся із заявою (рапортом) про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом №51 від 19 квітня 2019 року, було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки зміна групи інвалідності відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. (а.с.13)

Позивач вважає таку відмову протиправною, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Спір виник щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням 2 групи інвалідності.

Позивач вважає, що зміна групи інвалідності відбулася у межах дворічного терміну, отже він має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Суд вважає такі доводи помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Так, 07.07.2015 під час первинного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено 3 групу інвалідності з 02.07.2015 .(а.с.14)

06.11.2017 під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено також 3 групу інвалідності з 24.10.2017.

12.02.2019 під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК було встановлено 2 групу інвалідності з 04.02.2019.

Згідно із п. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) п. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII доповнено абзацом другим, який передбачає, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Отже, обидві норми п. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII (абзаци 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності.

При цьому, норма ст.16-3 чітко вказує на зміну групи інвалідності протягом двох років після саме первинного встановлення інвалідності.

Суд відмічає, що позивач помилково ототожнює підтвердження МСЕК 06.11.2017 3 групи інвалідності з первинним встановленням інвалідності, оскільки таке підтвердження відбулося за результатами повторного розгляду, що є різними поняттями.

Отже, дворічний строк у межах спірних правовідносин обчислюється саме з 02.07.2015 - з часу первинного встановлення інвалідності позивачу.

Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві (2015) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

Правовідносини щодо первинного встановлення інвалідності виникли після набрання чинності Законом, тому п.4 ст. 16-3 Закону №2011-XII застосовується до позивача.

З аналізу наведених норм Закону №2011-XII та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності, проте при зміні групи інвалідності протягом двох років з моменту її первинного встановлення.

Зазначеного правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №806/2187/18.

Таким чином, оскільки дворічний строк позивачем з часу первинного встановлення інвалідності до встановлення 2 групи інвалідності, передбачений п. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII, не було додержано, тому суд дійшов висновку, що спірне рішення про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, прийняте у відповідності до вимог Закону №2011-XII.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів, що приймаючи оскаржуване рішення, він діяв відповідно до норм чинного законодавства та за наявності визначених законодавством підстав, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м.Київ, 03168, ) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос