Справа № 813/6038/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7876/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_4,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 24.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 (далі ОСОБА_1 особа), в якому, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив: зобов`язати ОСОБА_1 особу включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною йому сумою в розмірі 2655,68 євро, які обліковані на поточному банківському рахунку № 4962, відкритому згідно з договором банківського вкладу 23.02.2015 року № 006-13560-230215; зобов`язати ОСОБА_1 особу подати до Фонду додаткову інформацію про нього як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вказаним договором банківського вкладу (депозиту) за рахунок Фонду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що відповідачами не доведено належними документальними доказами наявність підстави для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ «Дельта Банк», та, як наслідок, наявність правових підстав для не включення позивача до Переліку вкладників цього банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а тому така бездіяльність ОСОБА_1 особи, на переконання суду, суперечить Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі ОСОБА_4 № 4452-VI). Відповідно, з цих же підстав суд відхилив аргументи відповідачів про те, що на час розгляду справи наявний факт існування висновку та рішення ОСОБА_1 особи щодо нікчемності договору, укладеного за участю позивача, що має наслідком втрату коштами на рахунку позивача статусу вкладу, а позивачем статусу вкладника, який має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_1 особа. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з'ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з 03.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону № 4452-VI, який є спеціальним актом з питань діяльності неплатоспроможних банків. Проведеною Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями перевіркою виявлено наявність ознак нікчемності в ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами після 16.01.2015 року. Зокрема, фізичні особи платники ініціювали перерахування з власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. При цьому, клієнти ініціатори перерахування коштів, з огляду на наявність на власних рахунках залишків коштів, були кредиторами банку за відповідними договорами банківських вкладів та/або договорами банківських рахунків. Зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в банку, були здійсненні в період дії постанови Національного банку України від 30.10.2014 року № 692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до якої було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування Фондом за вкладами фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. На підставі вищевикладеного Комісія дійшла до висновку, що умови договорів банківських вкладів, укладених між банком та фізичними особами після 16.01.2015 року, в тому числі ОСОБА_3, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків третіх осіб, є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встанови суд, 30.10.2014 року Правлінням Національного банку України прийнята постанова № 692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних». На підставі вказаної постанови для стабілізації діяльності банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, у тому числі заборонено проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_1 особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», а саме ОСОБА_2

Тимчасова адміністрація у ПАТ «Дельта Банк» діяла до 02.10.2015 року згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 03.08.2015 року № 147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02.10.2015 року включно, яким також було продовжено повноваження ОСОБА_2

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду ОСОБА_2 на два роки з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 20.02.2017 року № 619 продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 року включно.

У зв`язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT «Дельта Банк», призначеної наказом ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» від 29.05.2015 року № 408, нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу, що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції, за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, 16.09.2015 року був винесений наказ тимчасової адміністрації AT «Дельта Банк» № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями». Цим наказом вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, та перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу.

Як встановив суд, 23.02.2015 року ОСОБА_3 (вкладник) уклав із ПАТ «Дельта Банк» (банк) договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» № 006-13560-230215 на суму вкладу 4500,00 євро.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, від 23.02.2015 року № 463261, позивач перерахував на поточний банківський рахунок № 4962 кошти в сумі 4500,00 євро.

Згідно із заявами на видачу готівки від 25.02.2015 року № 46447234, від 26.02.2015 року № 46508195, від 27.02.2015 року № 46569134 та від 02.03.2015 року № 46629522 позивач отримав готівкові кошти із вказаного рахунку в загальній сумі 1845 євро.

Як вбачається з виписки за операціями по рахунку ОСОБА_3, станом на 04.03.2015 року на рахунку позивача було 2655,68 євро (з врахуванням нарахованих процентів).

Повідомленням від 23.09.2015 року № 8821/3192 тимчасова адміністрація ПАТ «Дельта Банк» поінформувала ОСОБА_3 про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 23.02.2015 року № 006-13560-230215 згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

22.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до відповідачів, в якій просив пояснити відсутність відомостей про нього в Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк», та включити його в цей список на суму вкладу в розмірі 2655,68 євро.

Листом від 30.01.2015 року Фонд повідомив позивача про пересилання його заяви за належністю до ОСОБА_1 особи.

Також в матеріалах справи відсутня відповідь від ОСОБА_1 особи на вказану заяву позивача.

Зважаючи на незадоволення його вимог, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами врегульовано Законом №4452-VI.

Так, відповідно до положень ст. 2 Закону № 4452-VI вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник це фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; уповноважена особа Фонду працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів ст. 2 цього Закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до положень ст. 27 Закону № 4452-VI ОСОБА_1 особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_1 особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.

Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу III «Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

Згідно з п. 6 розділу ІІІ цього Положення протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду Переліку та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого Переліку до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого Переліку загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

При цьому, уповноважена особа наділена повноваженнями на формування Переліку з урахуванням положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тобто в межах гарантованої суми відшкодування.

Як зазначено вище, 23.02.2015 року ОСОБА_3 уклав із ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу (депозиту) № 006-13560-230215 на суму вкладу 4500,00 євро та розмістив на відповідному рахунку грошові кошти, а тому позивач в розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI є вкладником даного банку.

При цьому, слід зазначити, що укладення зазначеного договору і зарахування коштів на рахунок позивача відбулись до 03.03.2015 року, тобто до віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації у банку, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання ОСОБА_1 особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Аналогічна позиція щодо застосування норм законодавства висловлена, зокрема, у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 802/351/16-а.

Щодо тверджень та висновків ОСОБА_1 особи про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 23.02.2015 року № 006-13560-230215 згідно з п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до положень ст. ст. 37, 38 Закону № 4452-VI ОСОБА_1 особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком установити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину.

Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом спричиняють застосування певних наслідків, зокрема щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Однак колегія суддів, враховуючи описані вище фактичні обставини та норми законодавства, вважає, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. Також станом на час укладення договору та перерахування коштів на рахунок, у банку були відсутні будь-які підстави відмовити у зарахуванні коштів.

Доводи відповідача про те, що всупереч Правилам обслуговування фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» та умовам договору на поточний рахунок ОСОБА_3 надходили кошти від інших осіб, а тому такі кошти не є вкладом в розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI, колегія суддів вважає безпідставним і не бере до уваги, оскільки позивач просить суд зобовязати ОСОБА_1 особу включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною йому сумою в розмірі 2655,68 євро, які обліковані на поточному банківському рахунку № 4962, тобто в сумі, яка виникла в результаті внесених ним особисто коштів, що описано вище.

Крім того, колегія судді зазначає, що згідно з ч. ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону (ч .2 ст. 215 Цивільного кодексу України), а не наказу ОСОБА_1 особи Фонду.

При цьому, такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Аналогічна позиція щодо застосування норм законодавства висловлена, зокрема, у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 819/353/16.

Отже, оскільки наказ ОСОБА_1 особи від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 особо не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами, отже, такі дії відповідача є протиправними, а тому його слід зобовязати включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною йому сумою в розмірі 2655,68 євро, які обліковані на поточному банківському рахунку № 4962, відкритому згідно з договором банківського вкладу 23.02.2015 року № 006-13560-230215, та подати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вказаним договором банківського вкладу (депозиту) за рахунок Фонду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі № 813/6038/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію та здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 04.10.2019 року