Справа № 360/1805/19
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року справа №360/1805/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Дядько Г.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №360/1805/19 (головуючий І інстанції Секірська А.Г.) за позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 28.01.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 422785 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 105696,26 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що при складанні податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року включив до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковим накладним за жовтень 2013 року у розмірі 422784,66 грн по контрагенту НАК «Нафтогаз України» на підставі проведеної оплати за спожитий природний газ у розмірі 2 805 833, 40 грн.

Для позивача як підприємства, що застосовує касовий метод, датою виникнення права на податковий кредит за операціями з отримання товару (робіт, послуг) є дата списання коштів з його банківського рахунку незалежно від дати складення податкових накладних.

Обмеження відповідним строком права платника податку на віднесення відповідних сум до податкового кредиту визначені нормами Закону України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», які діяли до 01.01.2017, і після 01.01.2017, не стосуються загальних правил віднесення платником податку, який застосовує касовий метод, сум податку на додану вартість до податкового кредиту, за умови правомірної поведінки його постачальників, а саме: дотримання ними строків реєстрації податкових накладних, на підставі яких платником податку формується податковий кредит відповідного звітного періоду.

Тобто, податкова накладна НАК «Нафтогаз України» виписана 21.10.2013 на суму 3 978 171,67 грн, вчасно зареєстрована, у відповідності до Податкового кодексу України в редакції 05.11.2013. Позивач здійснив оплату за спожитий природний газ у сумі 2 805 833,40 грн (06.11.2018 - на суму 275824,70 грн, 06.11.2018 - на суму 275 824,70 грн, 28.11.2018 - на суму 2254184,00 грн) і своєчасно, у відповідному звітному періоді (листопад 2018 року) відніс до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 422 785,00 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 28 січня 2019 року № , винесене ГУ ДФС у Луганській області, яким комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 528 481,25 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 422785,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 105696,25 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Камеральна перевірка позивача, предметом якої було дослідження правильності формування податкового кредиту, проведена податковим органом на законних підставах, з дотриманням способу реалізації владних управлінських функцій відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України.

2. Право включити після 01.01.2017 до податкового кредиту суму ПДВ, зазначену у податковій накладній, складеній до 01.01.2017, і оплата по якій не здійснена, платник податку, який застосовує касовий метод, може лише за нормами, встановленими ПКУ після 01.01.2017, які мають безпосередню дію і не передбачають перехідного періоду (ультраактивної форми). Законодавчі підстави для формування податкового кредиту платниками, які використовують касовий метод, за правилами пункту 198.6 статті 198 ПКУ в редакції до 01.01.2017 - протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунку платника податку, з 01.01.2017 - відсутні.

Таким чином, 1095 днів з дня складання податкової накладної від 21.10.2013 року спливає 21.10.2016 року, отже, право платника податку щодо включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних обмежене строком у 1095 днів з дати складання податкової накладної.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» зареєстроване як юридична особа 20.04.1991, 15.06.2005, № запису 1 000529, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м . Лисичанськ , вул . Тепла , буд. 17, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.04.2019 за № (арк.спр. 27-31).

Позивачем до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.12.2018 № за листопад 2018 року, в якій до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість в розмірі 422784,66 грн на підставі податкової накладної НАК «Нафтогаз України» від 21.10.2013 № 17623 (арк.спр. 17, 48-54).

08.01.2019 року головним державним ревізором - інспектором відділу камеральних перевірок управління податків і зборів з юридичних осіб Лисичансько - Попаснянського управління ГУ ДФС у Луганській області Шнітко С.М. на підставі п.п.19-1.1.1 та 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75, п.76.1 та 76.3 ст. 76 ПКУ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2018 року КП «Лисичанськтепломережа», за наслідками якої складено акт від 08.01.2019 № 20/12-32-50-05/13401321(арк.спр. 46-47).

КП «Лисичанськмережа» як постачальник теплової енергії, визначає дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

В акті перевірки зазначено, що при перевірці використано податкову декларацію з ПДВ за листопад 2018 року від 20.12.2018 № (шляхом надання звітності в електронному вигляді), бази даних Фіскальної служби України, дані системи електронного адміністрування ПДВ:

- у рядку 10.1 Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою, значення рядків податкової декларації - 1973476, значення згідно з порядком заповнення - 1550691, сума відхилення «-422785»;

- у рядку 18 Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету, значення рядків податкової декларації - 152243, значення згідно з порядком заповнення - 575028, сума відхилення « +422785 ».

За результатами камеральної перевірки декларації з ПДВ за листопад 2018 року КП «Лисичанськтепломережа» встановлено порушення п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме - включено до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладних за жовтень 2013 року у розмірі 422784,66 грн по контрагенту НАЦІОНАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» ІПН 58, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму 422785 грн (арк.спр. 46 зв.).

Таким чином, збільшується сума ПДВ, яка за результатами декларації за листопад 2018 року підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 422785 грн, відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ ПКУ.

За наслідками перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 28.01.2019 №, яким КП «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 528 481,25 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 422785,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 105696,25 грн (арк.спр. 42-43).

За наслідками адміністративного оскарження позивачем податкове повідомлення - рішення від 28.01.2019 № , скарга підтприємства залишена без задоволення, рішення - залишено без змін (арк.спр. 12-16).

При цьому матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна НАК "Нафтогаз України" від 21.10.2013 № 17623 на загальну суму 3 978 171,67 грн (в тому числі ПДВ 663 028,61 грн) в ЄРПН зареєстрована своєчасно (арк.спр. 58).

На виконання графіку погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 року та не погашена до 31 грудня 2016 року (арк.спр. 98), який є додатком до договору від 19.12.2017 № 122/2/1730-РЗ про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" як кредитором та КП "Лисичанськтепломережа" як боржником (арк.спр. 96-97), позивачем сплачено НАК "Нафтогаз України" суми заборгованості платіжними дорученнями від 28.11.2018 № 1 на суму 2 254 184,00 грн, в тому числі ПДВ - 375697,33 грн (арк.спр. 23), від 06.11.2018 № 2048 на суму 275824,70 грн, в тому числі ПДВ - 45970,78 грн (арк.спр. 24), від 06.11.2018 № 2047 на суму 275824,70 грн, в тому числі ПДВ - 45970,78 грн (арк.спр. 25).

На підставі таких проплат за спожитий природний газ у загальному розмірі 2 805 833,40 грн у листопаді 2018 року платником включено до складу податкового кредиту за звітний період листопад 2018 року суму ПДВ за зазначеною податковою накладною від жовтня 2013 року в розмірі 422784,66 грн по контрагенту НАК "Нафтогаз України".

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що проведення камеральної перевірки, предметом якої стало дослідження правильності формування податкового кредиту платником, свідчить про порушення контролюючим органом способу реалізації владних управлінських функцій і недотримання вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, а, отже, і прийняте за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено п.187.10 ст.187 ПК України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до п.14.1.266 ст.14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

На підставі абз.а) п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг.

Законом України від 21.12.2016 року №1797 «Про внесення змін до Прдаткового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни, зокрема до п.198.6 ст.198 ПК України, відповідно до яких з 01.01.2017 року визначено по іншому терміни формування податкового кредиту.

Так, на підставі п.198.6 ст.198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Між тим, пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 01 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (в тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії (…) визначають дату виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої із подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 01 січня 2019 року.

Таким чином, вищезазначена норма перехідних положень Податкового кодексу стосується спеціального субєкта господарювання - платника податків, який здійснює постачання, передачу, розподіл, зокрема, теплової енергії, якому визначається окремий порядок формування податкового кредиту до 01 січня 2019 року на відміну від загальних положень п.198.6 ст.198 ПК України щодо строку віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість.

Таким чином, до спірних правовідносин повинна бути застосована спеціальна норма п.44 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому доводи апелянта, що право платника податку щодо включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних обмежене строком у 1095 днів з дати складання податкової накладної, - є неприйнятними.

Оскільки дата виникнення першої із подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу - оплата за спожитий природний газ, (тобто дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, у позивача припала на звітний (податковий) період - листопад 2018 року, тобто до 01 січня 2019 року, тому позивачем відповідно до вимог податкового законодавства включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за листопад 2018 року по податковим накладним за жовтень 2013 року у розмірі 422784,66 грн, а висновки акту камералдьної перевірки про порушення позивачем п.198.6 ст.198 ПК України є помилковими.

З огляду на викладене податкове повідомлення-рішення від 28.01.2019 року № про з більшення КП «Лисичанськтепломережа» суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 422785 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 105696,25 грн є протиправним та підлягає скасуванню, отже позов підлягає задоволенню.

Щодо доводів податкового органу про правомірність визначення позивачу порушень саме під час проведення камеральної перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У свою чергу лише дотримання встановлених податковим законодавством умов та порядку проведення перевірок може бути підставою для висновку про законність перевірки. Невиконання процедурних вимог ПК України щодо призначення та (або) проведення контрольних заходів призводить до визнання перевірок (незалежно від їх виду) незаконними та відсутності правових наслідків таких.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

В силу приписів пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично є юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

Між тим, Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до Податкового кодексу України, відповідно до яких питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01 січня 2017 року.

На підставі викладеного, з огляду на зазначені зміни, внесені до Податкового Кодексу України, у відповідача були наявні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання правильності формування позивачем податкового кредиту на підставі податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2018 року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, але внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, помилково визначив підстави для його задоволення, тому судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №360/1805/19 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №360/1805/19 - змінити в мотивувальній частині щодо визначення підстав задоволення позову комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №360/1805/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 08 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова