Справа № 420/5999/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/5999/18

Головуючий в І інстанції: Корой С.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 06.03.2019 р.

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача -Шеметенко Л.П.
судді -Стас Л.В.
судді -Турецької І.О.
за участю секретаря - Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.2018 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 63 872,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, з огляду на те, що товариством не було допущено порушення вимог Податкового кодексу України та у Звіті про контрольовані операції за 2015 рік задекларовано всі господарські операції, що відповідають критеріям контрольованих господарських операцій у відповідності до ст. 39 ПК України.

Позивач вважає, що податковий орган дійшов помилково висновку про те, що господарські операції, які були здійснені позивачем з контрагентом-нерезидентом «Risoil Transport & Logistics LTD» мали бути задекларовані у Звіті про контрольовані операції, оскільки, як зазначає податковий орган, загальний обсяг таких операцій перевищує 5 млн. грн. (за вирахуванням непрямих податків). Товариство вказує на те, що фактично за даними бухгалтерського обліку позивача обсяг здійснених господарських операцій позивача за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року з контрагентом «Risoil Transport & Logistics LTD» не перевищує 5 млн. грн., а склав лише 270 340,49 грн. При цьому, інших договорів між позивачем та зазначеним контрагентом не укладалось.

Також позивач зазначив, що у 2015 році товариство здійснювало надання послуг контрагенту-резиденту ТОВ «Новік Порт Сервіс» згідно укладених договорів про надання послуг. Отриманий від здійснення вказаних операцій дохід обліковується та отриманий саме від резидента ТОВ «Новік Порт Сервіс». Здійснення вказаних операцій не підпадає під критерії контрольованих операцій.

На думку позивача, податковий орган безпідставно згрупував господарські операції, які здійснювались товариством з контрагентом-нерезидентом «Risoil Transport & Logistics LTD» та контрагентом-резидентом ТОВ «Новік Порт Сервіс» в одну контрольовану господарську операцію та неправомірно визначив загальний обсяг доходу за вказаними операціями в розмірі 6 116 906 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права неповне з`ясування обставин по справі, просить скасувати рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало порушення позивачем вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України в частині не включення до поданого Звіту про контрольовані операції за 2015 рік усіх контрольованих операцій, здійснених платником податків у звітному періоді.

Так, апелянт посилався на те, що за наслідком проведеної перевірки встановлено факт недекларування в звіті про контрольовані операції за 2015 рік господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих з контрагентом-нерезидентом «Risoil Transport & Logistics LTD» на загальну суму 6 387 246 грн.

Відповідач зазначив, що відповідно до наявних в АІС «Архів електронної податкової звітності» податкових накладних, виписаних ТОВ «Новік Порт Сервіс» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на адресу «Risoil Transport & Logistics LTD» (Британські Віргінські Острови), здійснення фінансово-господарських операцій з відшкодування витрат за послуги ТОВ «СП Рисоіл Термінал» здійснюється ТОВ «Новік Порт Сервіс» за рахунок «Risoil Transport & Logistics LTD» (Британські Віргінські Острови). Сума здійснених ТОВ «СП Рисоіл Термінал» на адресу ТОВ «Новік Порт Сервіс» вищезазначених господарських операцій та фактично отриманого від них доходу відповідає сумі відшкодування витрат, згідно з номенклатурою податкових накладних, виписаних ТОВ «Новік Порт Сервіс» на адресу нерезидента.

Таким чином, відповідач вважає, що фактичним виконавцем послуг на адресу нерезидента «Risoil Transport & Logistics LTD» та отримувачем за їх надання доходів від вказаного нерезидента було саме ТОВ «СП Рисоіл Термінал», а з огляду на те, що загальний обсяг (без урахування податку на додану вартість) цих господарських операцій складає 6 387 246,49 грн., що перевищує п`ять мільйонів гривень (за вирахування непрямих податків), та відповідає вартісному критерію визнання операцій контрольованими, позивач зобов`язаний був відобразити такі операції в Звіті про контрольовані операції за 2015 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 17.07.2018 року по 23.07.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «СП Рисоіл Термінал» з питання повноти відображення контрольованих операцій в поданому Звіті про контрольовані операції за 2015 рік, за результатом якої складено акт перевірки від 30.07.2018 року № 1675/15-32-14-03-12/31786337 (а.с. 25-44).

Згідно вказаного акту перевіркою встановлено порушення ТОВ «СП Рисоіл Термінал» вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, що виразилось у не включенні до поданого Звіту про контрольовані операції за 2015 рік усіх контрольованих операцій, здійснених платником податків у звітному періоді.

Контролюючим органом зазначено, що у 2015 році позивачем були укладені з ТОВ «Новік Порт Сервіс» договори, предметом яких було надання послуг з приймання, зберігання та перевалки зернових та масляничних культур. На підставі вказаних договорів ТОВ «СП Рисоіл Термінал» виконувало послуги на адресу ТОВ «Новік Порт Сервіс», однак, згідно зареєстрованих у період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року податкових накладних, відшкодування витрат ТОВ «СП Рисоіл Термінал» було здійснено за рахунок нерезидента «Risoil Transport & Logistics LTD» (Британські Віргінські Острови). З огляду на зазначене контролюючий орган дійшов висновку, що у розглядуваних операціях ТОВ «Новік Порт Сервіс» виступало в якості експедитора, який залучає до виконання своїх угод з надання експедиторських послуг «СП Рисоіл Термінал». Обсяг відшкодованих сум без ПДВ за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року склав 6 116 906 грн. Крім того, обсяг господарських операцій, здійснених між ТОВ «СП Рисоіл Термінал» та нерезидентом «Risoil Transport & Logistics LTD» (Британські Віргінські Острови) в межах договору від 17.06.2011 року № 6-Е склав 270 340,49 грн. Загальний обсяг господарських операцій становить 6 387 246 грн., що перевищує 5 млн. грн. та відповідає вартісному критерію визнання операцій контрольованими.

В акті перевірки зазначено, що позивачем у порушення пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, не включено до поданого Звіту про контрольовані операції за 2015 рік усі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.08.2018 року № , яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 63 872,46 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачем необґрунтовано визначено види укладених між позивачем та ТОВ «Новік Порт Сервіс» й Risoil Transport & Logistics LTD договорів і відповідний правовий статус учасників господарських операцій та безпідставно визначено господарську операцію резидентів (за договорами №5-3 від 15.01.2009, №3 від 26.09.2015, №1 від 16.03.2015, укладеними між ТОВ «Новік Порт Сервіс» і Позивачем, обсягом послуг на суму 6 116 906,00 грн.) та господарську операцію з нерезидентом (за договором від 17.06.2011 №6-Е, укладеним між Risoil Transport & Logistics LTD і Позивачем, обсягом послуг на суму 270 340,49 грн.), як єдину контрольовану операцію.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Звіт про контрольовані операції, поданий ТОВ «СП Рисоіл Термінал» за 2015 рік відповідає нормам податкового законодавства щодо трансфертного ціноутворення та позивачем не було допущено порушення податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України, для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:

Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств:

а) господарські операції, які впливають на об`єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами;

б) господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Згідно п.п. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, для цілей нарахування податку на прибуток підприємств - господарські операції, які впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), яка включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, компанія нерезидент Risoil Transport & Logistics LTD, зареєстрована в Британських Віргінських Островах, протягом 2015 року відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 1042-р, від від 14 травня 2015 р. № 449-р, від 16 вересня 2015 р. № 977-р, входила до Переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 ст. 39 Податкового кодексу, а саме держави (території), у яких ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні.

Згідно укладеного між позивачем (Оператор) та нерезидентом Risoil Transport & Logistics LTD (Вантажовласник) контракту від 17.06.2011 №6-Е, оператор приймає на себе зобов`язання по прийняттю, зберіганню, перевалці олії соняшникової, яка поступає на Базу наливних вантажів Іллічівського морського торговельного порту для подальшого її відправлення на експорт транзитом. Вантажовласник зобов`язувався забезпечити подачу суден та здійснити оплату послуг (а.с. 112-121). Експедитором згідно цього договору є ТОВ «Новік Порт Сервіс».

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, та не заперечувалось позивачем, що протягом 2015 року ТОВ «СП Рисоіл Термінал» надавало нерезиденту Risoil Transport & Logistics LTD, зареєстрованому в Британських Віргінських Островах послуги з прийняття вантажу та оформлення коносаментів, на підставі зазначеного вище контракту, на загальну суму без ПДВ - 270 340,49 грн.

В свою чергу, в ході розгляду справи встановлено, що між ТОВ «Новік Порт Сервіс» та ТОВ «СП Рисоіл Термінал» були укладені договори від 15.01.2009 року № 5-Э (доповнення до вказаного договору № 22 від 27.01.2015 року), від 16.03.2015 року № 1 (доповнення до вказаного договору від 02.07.2015 року), від 26.09.2015 року № 3, за умовами яких Клієнт (ТОВ «Новік Порт Сервіс») доручає, а Термінал (ТОВ «СП Рисоіл Термінал») приймає на себе зобов`язання по наданню послуг по прийманню, зберіганню та перевалці зернових та масляничних культур, а також продуктів їх переробки, які надходять на склад Терміналу, що розташований на території ДП «Ілічівський морський торговельний порт» для подальшого відправлення на експорт, транзитом морським або автотранспортом по території України (а.с 89-111).

Позивач посилається на те, що послуги, які надавались за вказаними договорами, виконувались на адресу саме ТОВ «Новік Порт Сервіс».

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 39.2.1.4 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на оподатковуваний дохід платника податків, зокрема, але не виключно: операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо; операції з надання послуг; операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об`єктами інтелектуальної власності; фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо; операції з капіталом, включаючи купівлю чи продаж акцій або інших інвестицій, купівлю чи продаж довгострокових матеріальних і нематеріальних активів.

Згідно п.п. 39.2.1.7 п.п. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

З аналізу положень зазначеної статті, судом першої інстанції вірно встановлено, що господарська операція визначається контрольованою за вартісним критерієм, визначеним виключно за правилами бухгалтерського обліку. Згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. За правилами бухгалтерського обліку, а саме п.21.Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню. Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу.

Таким чином, для визначення господарської операції позивача з нерезидентом, як контрольованої за вартісним критерієм, розрахунок обсягу такої операції здійснюється за доходом, отриманим безпосередньо від контрагента-нерезидента та відображеним за правилами бухгалтерського обліку

В даному випадку, позивачем були укладені договори безпосередньо з резидентом ТОВ «Новік Порт Сервіс», предметом яких було надання Позивачем (Терміналом) саме вказаному підприємству послуг з приймання, зберігання та перевалці зернових та масляничних культур для подальшого його відправлення на експорт транзитом.

Слід зазначити, що відповідно до п. 5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно п. 8 П(С)БО 15 дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов:

- покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив);

- підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами);

- сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена;

- є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Операції між позивачем та ТОВ «Новік Порт Сервіс» оформлені документально сторонами, проведені відповідні розрахунки та обліковані у бухгалтерському обліку підприємства як дохід отриманий від резидента - ТОВ «Новік Порт Сервіс» за правилами бухгалтерського обліку.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Новік Порт Сервіс» не є контрольованими за ознаками, передбаченими пп.39.2.1.2 та 39.2.1.7. пп.39.2.1. п.39.2. ст.39 Податкового кодексу України.

При цьому, з огляду на здійснення позивачем операцій саме з ТОВ «Новік Порт Сервіс», відповідач безпідставно визначив вказані господарські операції з резидентом та господарську операцію з нерезидентом як єдину контрольовану операцію.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що загальний обсяг (без урахування податку на додану вартість) господарських операцій ТОВ «СП РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» з нерезидентом Risoil Transport & Logistics LTD (Британські Віргінські Острови) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 рік фактично становить 270 340,49 грн., а не 6387246,49 грн., як зазначає відповідач, а тому висновки податкового органу щодо не включення позивачем до поданого Звіту про контрольовані операції за 2015 рік усіх контрольованих операцій, здійснених платником податків у звітному періоді є безпідставними.

Крім того, відсутність порушень з боку позивача в частині повноти декларування в звіті про контрольовані операції за 2015 рік господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих, підтверджено актом від 02.02.2017р. № 27/15-32-14-07/31786337 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Рисоіл Термінал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.09.2016р.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України в частині не включення до поданого Звіту про контрольовані операції за 2015 рік усіх контрольованих операцій, здійснених платником податків у звітному періоді, зокрема, контрольованих операцій з нерезидентом Risoil Transport & Logistics LTD, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним та необґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 07.10.2019 р.

Суддя - доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька