Справа № 570/435/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/435/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Сирок Івана Леонідовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до інспектора СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Сирок Івана Леонідовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду 10 червня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити та скасувати постанову серії ДПО18 №422622 від 17 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В судове засідання відповідач інспектор СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Сирок І.Л. не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

В судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліції національної поліції України не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ДПО18 №422622 від 17 січня 2019 року винесеної поліцейським СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенантом поліції Сирок І.Л. 17 січня 2019 року ОСОБА_1 в с.Н.Українка вул.Приходька водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем SKODA Fabia н.з. НОМЕР_1 порушив правила зупинки та здійснив зупинку ближче 10 м до пішохідного переходу чим порушив п.15.9. ПДР., чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, водій здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Згідно п.15.9.г Правил дорожнього руху забороняється зупинка на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

На переконання суду, при встановленні факту порушення водієм транспортного засобу вимог пункту 15.9.г Правил дорожнього руху, а саме зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, інспектор, попередньо провівши відповідне вимірювання, повинен зазначити у постанові конкретну відстань від пішохідного переходу, на якій зупинився транспортний засіб.

Однак, як слідує з постанови, будь-яких вимірювань відстані, на якій автомобіль позивача знаходився від пішохідного переходу, інспектором не проводилося.

Таким чином, висновок про порушення позивачем вимог пункту 15.9.г Правил дорожнього руху суд визнає необґрунтованим та недоведеним і з таким висновком не погоджується.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при винесенні постанови службовою особою всупереч положенням ст.ст.245,251 КУпАП, не було з`ясовано повно і об`єктивно обставин справи, а відтак чи винен позивач у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Представник відповідача, суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Оскільки доказів відповідачем не надано суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України виходить з того, що обставини викладенні в матеріалах справи з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване адміністративне правопорушення, а також те, що відповідачі в судове засідання не з`явились, письмові відзиви на адміністративний позов не надали, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенанта поліції Сирок Івана Леонідовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі- задоволити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №422622 від 17 січня 2019 року винесену інспектором СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенантом поліції Сирок Іваном Леонідовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектора СРПП-1 Рівненського РВП в Рівненській області ст.лейтенант поліції Сирок І.Л., м.Рівне, вул.П.Могили, 41.

Відповідач: Департамент патрульної поліції національної поліції України, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Суддя :