Справа № 320/2626/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року № 320/2626/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

представника позивача: Залуніна К.В.

представників відповідача: Скляров О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»

доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

пропро визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 січня 2019 року за № та №.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги мотивовані безпідставністю висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки від 19.12.2018 року за №4189/28-10-14-01/32294926 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Санлайт» за період 01.01.2014 по 30.06.2017 роки.

Позивач стверджує, що правомірно сформував дані бухгалтерського та податкового обліку за наслідками взаємовідносин з ТОВ «ТД «Санлайт», господарські операції з вказаним контрагентом підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, зокрема, податковими та видатковими накладними, документами, що підтверджують отримання товару.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу про безтоварність фінансово-господарських операцій з вказаним контрагентом є необґрунтованими, а прийняті за результатами розгляду акту перевірки податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими.

Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з контрагентом в охоплений перевіркою період були вчинені виключно з мотивів мінімізації податкових зобов`язань. Зокрема, за наявною у податкового органу інформацією, контрагент позивача має ознаки фіктивності та задіяний у схемах формування необґрунтованої податкової вигоди третім особам.

З урахуванням викладеного контролюючий орган вважає, що позивач протиправно сформував податковий кредит, що мав вплив на формування показника від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що всі первинні документи за господарськими операціями позивача із зазначеним вище контрагентом були оформлені належним чином відповідно до норм діючого законодавства, містять всі необхідні реквізити та інформацію про здійснені господарські операції, які є реально вчиненими, оскільки пов`язані з рухом активів та власного капіталу позивача. Окрім цього позивачем були надані документи на підтвердження подальшого руху товару придбаного у ТОВ «ТД «Санлайт».

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав, що реальність вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТД «Санлайт» щодо постачання товарів відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, задекларований на папері, при цьому податкові накладні не можуть бути підставою для формування ТОВ «Фоззі-Фуд» податкового кредиту з придбання товарів по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Санлайт».

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по справі. Вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 20.06.2019 відкладено судове засідання у зв`язку з інших причин, а саме за клопотанням представника відповідача.

У судове засідання, призначене на 04.07.2019 з`явилися представники сторін.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про здійснення подальшого розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Представники сторін проти вирішення даного питання не заперечували.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 відкрите загальне позовне провадження у справі №320/2626/19 та призначене підготовче судове засідання на 04.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 05.07.2019 оголошено перерву у підготовчому с/з у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

Протокольною ухвалою від 27.08.2019 закрито підготовче провадження та призначення розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 26.09.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.10.2019.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

У період з 06.12.2018 по 12.12.2018 роки Офісом великих платників податків ДФС на підставі направлення від 06.12.2018 року за № 1167 на підставі статей 20, пп. 78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Санлайт» за період 01.01.2014 по 30.06.2017.

Результати перевірки оформлені актом від 19.12.2018 року №4189/28-10-14-01/32294926 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Санлайт» за період 01.01.2014 по 30.06.2017 роки (т. 1, а.с. 58-88).

В акті перевірки стверджується про порушення ТОВ «Фоззі-Фуд» вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту, а саме:

пп.134.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року, зі змінами, п.5, п.7, п.10, п.11 Положень (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого встановленозавищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств, всього на суму 141 684 541 гривень, в тому числіза 1 півріччя 2017 у розмірі 141 684 541 грн.

п. 198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на 28 336 908 гривень, в тому числіза липень 2016 на суму 5 580 457 року; за жовтень 2016 на суму 17 929 836 грн.; за листопад 2016 на суму 4 826 615 грн.

Такі висновки контролюючий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Фоззі-Фуд» та ТОВ «ТД «Санлайт», які ґрунтуються на аналізі наявної в контролюючому органі податкової інформації щодо контрагентів ТОВ «ТД «Санлайт». На думку перевіряючих, вказаний контрагент ТОВ «Фоззі-Фуд» не мав реальної можливості для постачання товарів.

В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в акті перевірки зазначив, що при дослідженні ланцюга постачання на адресу ТОВ «Фоззі-Фуд» товарів вказаним контрагентом встановлено, що у нього відсутнє на підприємстві власне майно, відсутнє на підприємстві устаткування та обладнання необхідного для виготовлення продукції з соняшника, встановлена відсутність на підприємстві транспортних засобів та неможливість вирощування олійних та зернових культур.

Також, за результатами аналізу АІС «Податковий блок» по контрагентах постачальниках встановленовідсутність трудових ресурсів, відсутність основних фондів та виробничих потужностей, відсутність транспортних засобів, та деякими з них не подавалися декларації з транспортного та земельного податку. Даний факт, на думку податкового органу, свідчить про безтоварність проведених фінансово-господарських операцій та про їх лише документальний характер, який суперечить нормам цивільного, податкового законодавства України.

З наведених підстав податковий орган дійшов висновку, що за операціями постачання товарів оформлювались первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання ТОВ «Фоззі-Фуд» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ у зв`язку із заниженням фінансового результату до оподаткування, а тому в ході проведення перевірки ТОВ «Фоззі-Фуд» не підтверджено відображення у податковому обліку здійснення господарських операцій з придбання товару від контрагента ТОВ «ТД «Санлайт».

Вищенаведене, на думку відповідача, вказує на неможливість придбання товару у контрагента-постачальника та неправомірність документального оформлення взаємовідносин, що фактично не здійснювалося із вказаним контрагентом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, не погодившись із висновками, які були викладені в Акті перевірки, 29.12.2018 року звернувся до відповідача із запереченнями на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 19.12.2018 року №4189/28-10-14-01/32294926 (т. 1, а.с.89-95).

В даних запереченнях позивач зазначив, що висновки перевірки та факти і дані, викладені в акті перевірки, є безпідставними, нічим не підтверджені та такими, що зроблені без урахування всіх наявних по справі документів та рішень.

За результатами розгляду заперечень Офіс великих платників податків ДФС листом «Про розгляд заперечення» від 11 січня 2019 року за №1467/10/28-10-14-01-16 повідомив позивача, що висновки акта перевірки від 19.12.2018 року №4189/28-10-14-01/32294926 залишено без змін, а заперечення без задоволення (т. 1, а.с.100-105).

На підставі висновків Акта перевірки, Офісом великих платників податків ДФС прийняті податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 16 січня 2019 року за №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 35 421 135,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16 січня 2019 року за №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 141 684 541,00 грн.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України з Скаргою на податкові повідомлення-рішення (т. 1, а. с.106-111).

За результатом розгляду скарги, ТОВ «Фоззі-Фуд» отримало Рішення про результати розгляду скарги від 4 квітня 2019 року за №15907/6199-99-11-04-02-25, яким податкові повідомлення рішення від 16 січня 2019 року за № та № було залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т. 1, а. с. 112-116).

Вважаючи, що вказані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з ТОВ «ТД «Санлайт», податкові наслідки яких контролюючий орган поставив під сумнів, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «ТД «Санлайт» було укладено ряд договорів таких як: договір поставки від 23.03.2016 року за №230316/01М відповідно до умов якого, ТОВ «ТД Санлайт» зобов`язувався поставити та передати у власність позивача олію соняшникову нерафіновану українського походження (т. 1, а. с. 117-120); договір поставки від 11.10.2016 року за №111016/02М відповідно до умов якого, ТОВ «ТД Санлайт» зобов`язувався поставити та передати у власність позивача олію соняшникову нерафіновану (т. 1, а. с. 125-128); договір поставки від 11.10.2016 року за №111016/02Ж відповідно до умов якого, ТОВ «ТД Санлайт» зобов`язувався поставити та передати у власність позивача макуху соняшникову (т. 1, а. с. 133-136); договір поставки від 11.10,2016 року за №111016/02Ш відповідно до умов якого, ТОВ «ТД Санлайт» зобов`язувався поставити та передати у власність позивача шроту соняшникового (т. 1, а. с. 129-132); договір купівлі-продажу від 14.04.2016 року за №140416/02П відповідно до умов якого, ТОВ «ТД Санлайт» зобов`язувався поставити та передати у власність позивача сільськогосподарську продукцію врожаю 2015 року (т.1, а. с. 121-124).

Ціна і обсяг партії товару, що поставляється, визначається специфікаціями до договорів, які є невід`ємною його частиною.

Продавець забезпечує поставку товару на умовах визначених в специфікації.

Датою поставки товару вважається дата приймання товару у пункті призначення і вказується у видатковій накладній, яка завіряється підписами обох сторін.

Кількість товару визначається остаточно згідно ваг терміналів в пункті поставки і вказується в залізничній або товарно-транспортній накладній.

На виконання умов договорів між позивачем та ТОВ «ТД «Санлайт» були укладені специфікації до договорів, а саме: до договору поставки 230316/01М: від 23.03.2016 року за №1 (ас. 137 т. 1); від 28.03.2016 року за №2 (т. 1, а. с. 138); від 30.03.2016 року за №3 (т. 1, а. с. 139); від 18.04.2016 року за №4 (т. 1, а. с. 140); до договору поставки 140416/02П: від 14.04.2016 року за №1 (т. 1, а. с. 141); до договору поставки 111016/02М: від 11.10.2016 року за №1 (т. 1, а. с. 142); від 11.10.2016 року за №2 (т. 1, а. с. 143); від 21.10.2016 року за №3 (т. 1, а. с. 144); від 01.11.2016 року за №4 (ас. 145 т. 1); від 18.11.2016 року за №5 (т. 1, а. с. 146); до договору поставки 111016/02Ш від 11.10.2016 року за №1 (т. 1, а. с. 147); до договору поставки111016/02Ж від 11.10.2016 року за №1 (т. 1, а. с. 148).

На реальність виконання умов договорів, між позивачем та ТОВ «ТД «Санлайт» були складені видаткові накладні від 28.03.2016 року за №173; від 29.03.2016 року за №174; від 30.03.2016 року за №175; від 31.03.2016 року за №176; від 06.04.2016 року за №181; від 06.04.2016 року за №182; від 08.04.2016 року за №184; від 10.04.2016 року за №185; від 11.04.2016 року за №186; від 12.04.2016 року за №188; від 13.04.2016 року за №190; від 15.04.2016 року за №191; від 17.04.2016 року за №193; від 17.04.2016 року за №194; від 18.04.2016 року за №195; від 20.04.2016 року за №198; від 20.04.2016 року за №200; від 20.04.2016 року за №201; від 25.04.2016 року за №213; від 26.04.2016 року за №214; від 28.04.2016 року за №215; від 11.10.2016 року за №319; від 12.10.2016 року за №320; від 12.10.2016 року за №328; від 12.10.2016 року за №334; від 13.10.2016 року за №321; від 13.10.2016 року за №329; від 13.10.2016 року за №335; від 14.10.2016 року за №330; від 15.10.2016 року за №323; від 15.10.2016 року за №331; від 15.10.2016 року за №336; від 16.10.2016 року за №324; від 16.10.2016 року за №332; від 16.10.2016 року за №337; від 16.10.2016 року за №346; від 17.10.2016 року за №338; від 17.10.2016 року за №339; від 17.10.2016 року за №344; від 17.10.2016 року за №347; від 18.10.2016 року за №348; від 19.10.2016 року за №325; від 19.10.2016 року за №340; від 19.10.2016 року за №341; від 19.10.2016 року за №342; від 19.10.2016 року за №345; від 19.10.2016 року за №349; від 20.10.2016 року за №326; від 20.10.2016 року за №343; від 20.10.2016 року за №350; від 20.10.2016 року за №353; від 21.10.2016 року за №333; від 21.10.2016 року за №354; від 21.10.2016 року за №355; від 21.10.2016 року за №356; від 24.10.2016 року за №357; від 24.10.2016 року за №358; від 24.10.2016 року за №359; від 24.10.2016 року за №360; від 24.10.2016 року за №361; від 24.10.2016 року за №364; від 24.10.2016 року за №363; від 25.10.2016 року за №362; від 25.10.2016 року за №374; від 26.10.2016 року за №375; від 27.10.2016 року за №376; від 28.10.2016 року за №368; від 29.10.2016 року за №377; від 30.10.2016 року за №379; від 31.10.2016 року за №378; від 01.11.2016 року за №384; від 02.11.2016 року за №390; від 07.11.2016 року за №392; від 07.11.2016 року за №393; від 07.11.2016 року за №394; від 08.11.2016 року за №395; від 10.11.2016 року за №396; від 19.11.2016 року за №397; від 21.11.2016 року за №398 (т. 1, а. с. 149-228).

Позивач перерахував ТОВ «ТД «Санлайт» кошти за отриманий товар, що підтверджується платіжними дорученнями: 26.04.2016 року за №3330073; 26.04.2016 року за №3330074; 24.05.2016 року за №3370402; 24.05.2016 року за №3370404; 24.05.2016 року за №3370403; 25.05.2016 року за №3372740; 25.05.2016 року за №3372395; 25.05.2016 року за №3371711; 26.05.2016 року за №3373671; 27.05.2016 року за №3374830; 31.05.2016 року за №3378946; 02.06.2016 року за №3382413; 02.06.2016 року за №3382402; 13.06.2016 року за №3395766; 14.06.2016 року за №3398877; 15.06.2016 року за №3401879; 16.06.2016 року за №3403068; 22.06.2016 року за №3408839; 30.06.2016 року за №3419742; 12.07.2016 року за №3435765; 12.07.2016 року за №3434838; 13.07.2016 року за №3438643; 28.07.2016 року за №3457937; 29.07.2016 року за №3459265; 01.08.2016 року за №3460335; 04.08.2016 року за №3467898; 05.08.2016 року за №3469195; 05.08.2016 року за №3468516; 05.08.2016 року за №3468515; 05.08.2016 року за №3468456; 05.08.2016 року за №3468457; 05.08.2016 року за №3469194; 09.08.2016 року за №3473999; 31.10.2016 року за №3582648; 31.10.2016 року за №3582647; 31.10.2016 року за №3582649; 02.11.2016 року за №3589934; 03.11.2016 року за №3591345; 07.11.2016 року за №3595618; 07.11.2016 року за №3595617; 07.11.2016 року за №3595616; 09.11.2016 року за №3601799; 14.11.2016 року за №3605678; 21.11.2016 року за №3616494; 21.11.2016 року за №3616493; 21.11.2016 року за №3616492; 29.11.2016 року за №3628945; 29.11.2016 року за №3628065; 30.11.2016 року за №3630851; 30.11.2016 року за №3630123; 30.11.2016 року за №3630122; 01.12.2016 року за №3631350; 01.12.2016 року за №3632077; 01.12.2016 року за №3632076; 02.12.2016 року за №3633432; 02.12.2016 року за №3632991; 02.12.2016 року за №3632700; 05.12.2016 року за №3635007; 05.12.2016 року за №3634989; 08.12.2016 року за №3645150; 09.12.2016 року за №3647005; 09.12.2016 року за №3647211; 09.12.2016 року за №3647208; 12.12.2016 року за №3647512; 12.12.2016 року за №3648664; 12.12.2016 року за №3647471; 13.12.2016 року за №3653126; 13.12.2016 року за №3653119; 14.12.2016 року за №3655061; 14.12.2016 року за №3655060; 14.12.2016 року за №3655048; 16.12.2016 року за №3656948; 19.12.2016 року за №3658914; 19.12.2016 року за №3658405; 21.12.2016 року за №3666042; 23.12.2016 року за №3669822; 27.12.2016 року за №3673628; 29.12.2016 року за №3677387; 29.12.2016 року за №3677388; 29.12.2016 року за №3677392; 29.12.2016 року за №3679279; 29.12.2016 року за №3679830; 29.12.2016 року за №3679829; 04.01.2017 року за № 3682568; 06.01.2017 року за № 3687009; 12.01.2017 року за № 3695771; 12.01.2017 року за № 3695770; 25.01.2017 року за № 3715981; 10.02.2017 року за № 3737474; 10.02.2017 року за № 3737473; 20.02.2017 року за № 3749792; 21.02.2017 року за № 3751534; 22.02.2017 року за № 3756954 (т. 2, а. с. 124-216).

На підтвердження транспортування товару, позивачем були надані товарно-транспортні накладні та накладні на перевезення залізничним транспортом: 28.03.2016 року за №2674; 28.03.2016 року за №2675; 28.03.2016 року за №2529; 29.03.2016 року за №2530; 29.03.2016 року за №2532; 29.03.2016 року за №2542; 06.04.2016 року за №2541; 06.04.2016 року за №2556; 13.04.2016 року за №8583; 13.04.2016 року за №8580; 15.04.2016 року за №8588; 15.04.2016 року за №8591; 17.04.2016 року за №8539; 17.04.2016 року за №8599; 17.04.2016 року за №8529; 17.04.2016 року за №8530; 18.04.2016 року за №8532; 20.04.2016 року за №8544; 20.04.2016 року за №8543; 20.04.2016 року за №8513; 06.04.2016 року за №6504; 06.04.2016 року за №6502; 06.04.2016 року за №6509; 06.04.2016 року за №6505; 06.04.2016 року за №6512; 08.04.2016 року за №6532; 10.04.2016 року за №8602; 10.04.2016 року за №8603; 10.04.2016 року за №8604; 11.04.2016 року за №8607; 11.04.2016 року за №8606; 12.04.2016 року за №8617; 12.04.2016 року за №8613; 12.04.2016 року за №8616; 17.04.2016 року за №8597; 30.03.2016 року за №100001; 30.03.2016 року за №100003; 31.03.2016 року за №100004; 20.04.2016 року за №33; 20.04.2016 року за №44746212; 24.04.2016 року за №44781367; 25.04.2016 року за №44792919; лист до накладної на перевезення залізничним транспортом 10.06.2016 року за №б/н; 12.10.2016 року за №063574; 17.10.2016 року за №063572; 19.10.2016 року за №067833; 19.10.2016 року за №067837; 28.10.2016 року за №067795; 13.10.2016 року за №035159; 13.10.2016 року за №065967; 15.10.2016 року за №065970; 14.10.2016 року за №067948; 14.10.2016 року за №067949; 16.10.2016 року за №065930; 14.10.2016 року за №067776; 16.10.2016 року за №312024; 16.10.2016 року за №067778; 15.10.2016 року за №312013; 15.10.2016 року за №312014; 16.10.2016 року за №312019; 16.10.2016 року за №312015; 16.10.2016 року за №312016; 16.10.2016 року за №312018; 16.10.2016 року за №312020; 19.10.2016 року за №067763; 19.10.2016 року за №067764; 17.10.2016 року за №067766; 17.10.2016 року за №067765; 19.10.2016 року за №067767; 19.10.2016 року за №067769; 20.10.2016 року за №065942; 20.10.2016 року за №065943; 21.10.2016 року за №067770; 21.10.2016 року за №312182; 21.10.2016 року за №067779; 21.10.2016 року за №312176; 20.10.2016 року за №312179; 20.10.2016 року за №312181; 22.10.2016 року за №067772; 22.10.2016 року за №067773; 22.10.2016 року за №067774; 22.10.2016 року за №067775; 22.10.2016 року за №312177; 22.10.2016 року за №312178; 22.10.2016 року за №312180; 22.10.2016 року за №065992; 22.10.2016 року за №310753; 22.10.2016 року за №310754; 24.10.2016 року за №310760; 23.10.2016 року за №310758; 23.10.2016 року за №310759; 23.10.2016 року за №310763; 23.10.2016 року за №310774; 24.10.2016 року за №310751; 23.10.2016 року за №310762; 24.10.2016 року за №310768; 24.10.2016 року за №310770; 23.10.2016 року за №310773; 25.10.2016 року за №310752; 25.10.2016 року за №310765; 24.10.2016 року за №310771; 24.10.2016 року за №310772; 25.10.2016 року за №311491; 25.10.2016 року за №311492; 26.10.2016 року за №311494; 12.10.2016 року за №063363; 12.10.2016 року за №063360; 12.10.2016 року за №063355; 12.10.2016 року за №063358; 12.10.2016 року за №063359; 12.10.2016 року за №063362; 12.10.2016 року за №63365; 12.10.2016 року за №063366; 12.10.2016 року за №063367; 12.10.2016 року за №063368; 12.10.2016 року за №063361; 12.10.2016 року за №063369; 12.10.2016 року за №063370; 12.10.2016 року за №063371; 12.10.2016 року за №063372; 13.10.2016 року за №312851; 13.10.2016 року за №063374; 13.10.2016 року за №312854; 13.10.2016 року за №063373; 14.10.2016 року за №312852; 14.10.2016 року за №312855; 14.10.2016 року за №312858; 14.10.2016 року за №312853; 14.10.2016 року за №312859; 14.10.2016 року за №312856; 14.10.2016 року за №063375; 15.10.2016 року за №312860; 15.10.2016 року за №312861; 15.10.2016 року за №312862; 16.10.2016 року за №312867; 16.10.2016 року за №312866; 16.10.2016 року за №312872; 16.10.2016 року за №312868; 16.10.2016 року за №312874; 16.10.2016 року за №312869; 16.10.2016 року за №312864; 16.10.2016 року за №312873; 16.10.2016 року за №312876; 16.10.2016 року за №312865; 16.10.2016 року за №312871; 16.10.2016 року за №312870; 16.10.2016 року за №312877; 16.10.2016 року за №312875; 17.10.2016 року за №312892; 17.10.2016 року за №312893; 17.10.2016 року за №312883; 17.10.2016 року за №312884; 17.10.2016 року за №312879; 17.10.2016 року за №312880; 17.10.2016 року за №312894; 17.10.2016 року за №3128818 17.10.2016 року за №312882; 19.10.2016 року за №312897; 19.10.2016 року за №312896; 19.10.2016 року за №35276; 19.10.2016 року за №312890; 19.10.2016 року за №312899; 19.10.2016 року за №312889; 19.10.2016 року за №35277; 19.10.2016 року за №312898; 19.10.2016 року за №35279; 19.10.2016 року за №35280; 19.10.2016 року за №35287; 19.10.2016 року за №35285; 19.10.2016 року за №312885; 19.10.2016 року за №312887; 19.10.2016 року за №35290; 19.10.2016 року за №312891; 19.10.2016 року за №35288; 19.10.2016 року за №312886; 19.10.2016 року за №35284; 19.10.2016 за №35282; 19.10.2016 року за №312888; 19.10.2016 року за №35283; 19.10.2016 року за №35286; 20.10.2016 року за №35291; 20.10.2016 року за №35292; 20.10.2016 року за №35289; 20.10.2016 року за №35296; 20.10.2016 року за №35293; 20.10.2016 року за №35281; 20.10.2016 року за №35294; 21.10.2016 року за №35298; 21.10.2016 року за №35295; 21.10.2016 року за №311457; 21.10.2016 року за №35297; 21.10.2016 року за №35300; 21.10.2016 року за №311462; 24.10.2016 року за №311460; 25.10.2016 року за №44641694; 29.10.2016 року за №44682631; 29.10.2016 року за №44693679; 29.10.2016 року за №44664233; 29.10.2016 року за №44687390; 30.10.2016 року за №44714459; 31.10.2016 року за №44723336; лист до накладної на перевезення залізничним транспортом 05.11.2016; 01.11.2016 року за №311495; 01.11.2016 року за №311498; 02.11.2016 року за №311499; 07.11.2016 року за №44739258; 07.11.2016 року за №44780617; 07.11.2016 року за №44816437; 07.11.2016 року за №44795847; 07.11.2016 року за №44805117; 08.11.2016 року за №44830388; 10.11.2016 року за №44853653; 10.11.2016 року за №44844256; 11.10.2016 року за №312165; 11.10.2016 року за №312166; 11.10.2016 року за №383551; 11.10.2016 року за №312162; 11.10.2016 року за №621800; 11.10.2016 року за №383552; 11.10.2016 року за №621799; 11.10.2016 року за №312590; 11.10.2016 року за №383558; 11.10.2016 року за №312594; 11.10.2016 року за №383563; 11.10.2016 року за №383562; 12.10.2016 року за №312163; 12.10.2016 року за №312599; 11.10.2016 року за №312597; 12.10.2016 року за №312592; 12.102016 року за №312167; 12.102016 року за №312588; 13.102016 року за №312164; 12.102016 року за №312577; 12.102016 року за №312581; 13.102016 року за №312582; 12.102016 року за №К0011; 12.102016 року за №К1269; 13.102016 року за №312585; 13.102016 року за №312578; 13.102016 року за №312595; 13.102016 року за №312587; 13.102016 року за №312586; 13.102016 року за №312632; 13.102016 року за №312227; 13.102016 року за №312560; 13.102016 року за №312572; 13.102016 року за №312561; 14.102016 року за №312598; 12.102016 року за №383559; 13.102016 року за №К 897395; 11.102016 року за №312555; 13.102016 року за №312573; 14.102016 року за №312640; 14.102016 року за №312600; 14.102016 року за №312628; 14.102016 року за №382170; 13.102016 року за №312626; 13.102016 року за №312627; 14.102016 року за №312168; 14.102016 року за №312629; 13.102016 року за №312630; 14.102016 року за №312633; 14.102016 року за №312169; 14.102016 року за №312589; 15.102016 року за №312593; 14.102016 року за №312635; 14.102016 року за №312636; 15.102016 року за №3125911; 4.102016 року за №312562; 15.102016 року за №312554; 15.102016 року за №312647; 15.102016 року за №312552; 15.102016 року за №312551; 15.102016 року за №312644; 14.102016 року за №312637; 15.102016 року за №312639; 14.102016 року за №312638; 15.102016 року за №312559; 15.102016 року за №312558; 14.102016 року за №312642; 15.102016 року за №312571; 15.102016 року за №312584; 15.102016 року за №312224; 15.102016 року за №312223; 16.102016 року за №312570; 16.102016 року за №312648; 15.102016 року за №312222; 16.102016 року за №312219; 15.102016 року за №312220; 16.102016 року за №312566; 16.102016 року за №312217; 16.102016 року за №312614; 16.102016 року за №312613; 16.102016 року за №312610; 15.102016 року за №312221; 15.102016 року за №312218; 16.102016 року за №312576; 16.102016 року за №312170; 16.102016 року за №312612; 17.102016 року за №312568; 16.102016 року за №312611; 16.102016 року за №312608; 17.102016 року за №312216; 16.102016 року за №312215; 17.102016 року за №312564; 16.102016 року за №312646; 17.102016 року за №312214; 17.102016 року за №312213; 17.102016 року за №312604; 17.102016 року за №312602; 17.102016 року за №312563; 18.102016 року за №312209; 16.102016 року за №312617; 16.102016 року за №312211; 16.102016 року за №312601; 17.102016 року за №312208; 17.102016 року за №312616; 17.102016 року за №312207; 18.102016 року за №312205; 18.102016 року за №383572; 18.102016 року за №312204; 19.102016 року за №312201; 18.102016 року за №382172; 19.102016 року за №312620; 18.102016 року за №312618; 18.102016 року за №312605; 18.102016 року за №312206; 19.102016 року за №312621; 18.102016 року за №312622; 19.102016 року за №383564; 16.102016 року за №44596963; лист до накладної на перевезення залізничним транспортом 16.102016 року; 19.10.2016 року за №312101; 19.10.2016 року за №312103; 19.10.2016 року за №312102; 20.10.2016 року за №312108; 20.10.2016 року за №312110; 20.10.2016 року за №312109; 20.10.2016 року за №312112; 20.10.2016 року за №3121118 24.10.2016 року за №312114; 22.10.2016 року за №44681088; 24.10.2016 року за №44693125; лист до накладної на перевезення залізничним транспортом 24.10.2016 року; 31.10.2016 року за №311429; 31.10.2016 року за №311435; 31.10.2016 року за №311428; 31.10.2016 року за №311446; 31.10.2016 року за №311427; 31.10.2016 року за №311447; 31.10.2016 року за №311432; 31.10.2016 року за №311430; 30.10.2015 року за №311431; 01.11.2016 року за №311438; 31.10.2016 року за №311439; 01.11.2016 року за №311448; 31.10.2016 року за №413751; 31.10.2016 року за №413755; 31.10.2016 року за №413752; 31.10.2016 року за №413778; 31.10.2016 року за №413777;. 31.10.2016 року за №413756; 01.11.2016 року за №413780; 01.112016 року за №413779; 01.11.2016 року за №413781; 19.11.2016 року за №43017938; 21.11.2016 року за №43044205 (т. 4, а. с. 31-250, т. 5, а. с. 1-175).

Загальна сума придбаного ТОВ «Фоззі-Фуд» у ТОВ «ТД «Санлайт» товару складає 141684540,61 грн. без ПДВ. За фактом здійснення господарських операцій було складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні від 28.03.2016 за № 74 на суму 2 233 797,72, від 29.03.2016 за № 75 на суму 2 215 578,96, від 30.03.2016 за № 76 на суму 1 779 974,64, від 31.03.2016 за № 77 887 694,72, від 06.04.2016 за № 12 на суму 3 727 736,04, від 06.04.2016 за № 11 на суму 1 471 275,96, від 08.04.2016 за № 14 на суму 759 411,24, від 10.04.2016 за № 15 на суму 2 234 686,44, від 11.04.2016 за № 16 на суму 1 477 052,64, від 12.04.2016 за № 18 на суму 2 218 245,12, від 13.04.2016 за № 20 на суму 1 530 820,20, від 15.04.2016 за № 22 на суму 1 457 500,80, від 17.04.2016 за № 23 на суму 2 989 209,72, від 17.04.2016 за № 24 від 768 298,44, від 18.04.2016 за № 25 на суму 748 746,60, від 20.04.2016 за № 28 на суму 1 478 385,72, від 20.04.2016 за № 29 на суму 733 194,00, від 20.04.2016 за № 30 на суму 719 459,40, від 25.04.2016 за № 42 на суму 2 023 455,30, від 26.04.2016 за № 43 на суму 1 738 832,40, від 28.04.2016 за № 44 на суму 289 390,80, від 06.10.2016 за № 7 на суму 5 187,38, від 06.10.2016 за № 4 на суму 7 800,00, від 06.10.2016 за № 9 на суму 5 187,38, від 06.10.2016 за № 5 на суму 7 600,00, від 06.10.2016 за № 8 на суму 5 187,38, від 06.10.2016 за № 6 на суму 7 750,00, від 11.10.2016 за № 13 на суму 2 166 348,00, від 12.10.2016 за № 14 на суму 7 685 148,00, від 12.10.2016 за № 22 на суму 1 535 729,58, від 12.10.2016 за № 28 на суму 101 772,72, від 13.10.2016 за № 15 на суму 6 739 506,00, від 13.10.2016 за № 29 на суму 208 398,96, від 13.10.2016 за № 23 на суму 455 217,84, від 14.10.2016 за № 16 на суму 6 180 618,00, від 14.10.2016 за № 24 на суму 714 261,24, від 15.10.2016 за № 17 на суму 15 360 222,00, від 15.10.2016 за № 25 на суму 316 091,16, від 15.10.2016 за № 30 на суму 294 067,62,від 16.10.2016 за № 18 на суму 5 427 258,00, від 16.10.2016 за № 40 на суму 4 467 906,54, від 16.10.2016 за № 26 на суму 1 433 567,52, від 16.10.2016 за № 31 на суму 365 862,42, від 17.10.2016 за № 41 на суму 9 453 417,66, від 17.10.2016 за № 38 на суму 108 094,56, від 17.10.2016 за № 32 на суму 842 133,60, від 17.10.2016 за № 33 на суму 893 942,28, від 18.10.2016 за № 42 на суму 6 103 256,04, від 19.10.2016 за № 43 на суму 4 099 568,76, від 19.10.2016 за № 36 на суму 185 890,32, від 19.10.2016 за № 19 на суму 1 453 595,22, від 19.10.2016 за № 35 на суму 1 567 552,14, від 19.10.2016 за № 39 на суму 243 435,36, від 19.10.2016 за № 66 на суму 834 177,96, від 20.10.2016 за № 47 на суму 682 729,74 від 20.10.2016 за № 37 на суму 399 334,32, від 20.10.2016 за № 44 на суму 1 007 989,92, від 20.10.2016 за № 20 на суму 2 497 145,76, від 21.10.2016 за № 50 на суму 496 451,34, від 21.10.2016 за № 48 на суму 630 630,00 ,від 21.10.2016 за № 49 на суму 497 848,68, від 21.10.2016 за № 27 на суму 2 631 266,38, від 24.10.2016 за № 53 на суму 1 055 674,62, від 24.10.2016 за № 51 на суму 106 916,04, від 24.10.2016 за № 52 на суму 294 261,66, від 24.10.2016 за № 58 на суму 1 983 744,00, від 24.10.2016 за № 55 на суму 516 922,56, від 24.10.2016 за № 54 на суму 490 824,36, від 24.10.2016 за № 57 на суму 8 916 480,00, від 25.10.2016 за № 56 на суму 587 941,20, від 25.10.2016 за № 67 на суму 799 444,80, від 26.10.2016 за № 68 на суму 683 214,84, від 27.10.2016 за № 69 на суму 124 282,62, від 28.10.2016 за № 45 на суму 132 001,80, від 29.10.2016 за № 70 на суму 2 452 471,56, від 30.10.2016 за № 72 на суму 396 617,76, від 31.10.2016 за № 71 на суму 957 781,44, від 01.11.2016 за № 2 на суму 12 558 606,12, від 02.11.2016 за № 3 на суму 191 614,50, від 07.11.2016 за № 5 на суму 115 647,84, від 07.11.2016 за № 6 на суму 1 337 372,20, від 07.11.2016 за № 7 на суму 1 684 267,20, від 08.11.2016 за № 8 на суму 966 610,26, від 10.11.2016 за № 9 на суму 1 160 165,16, від 19.11.2016 за № 10 на суму 5 965 662,78, від 21.11.2016 за № 11 на суму 4 979 740,92

Окрім цього Позивачем були надані додаткові документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, а саме: рахунки на оплату коштів за товар у кількості 80 шт. (т. 2, а. с. 60-118, т. 5,а. с. 176-196), посвідчення якості на товар у кількості 472 шт. (т. 1, а. с. 229-250, т. 2, а. с. 1-59, т. 2, а. с. 217-250, т. 3, а. с. 1-250, т. 4, а.с. 1-28), копії довіреностей (т. 2, а. с. 122-123), копії листа про течію в контейнері №MSKU3528614 та зважування від 29.11.2016 року (т. 4, а. с. 29), копія листа про повторне зважування контейнера GHU0198378 від 29.11.2016 року (т. 4, а. с. 30), копію листа про виправлення помилки від 10.05.2016 року (т. 4, а. с. 241).

У подальшому, придбані у ТОВ «ТД «Санлайт» товари були експортовані. ТОВ «Фоззі-Фуд» в якості комітента надав доручення ТОВ «Мир Авто» - комісіонеру для подальшої реалізації товару. На підтвердження факту експорту товару позивачем були надані наступні документи копії договорів комісії з додатковим угодами до них, а саме: Договір комісії від 25.03.2016 за №250316-К; Додаткова угода до договору комісії 250316-К від 07.04.2016 за №1; Додаткова угода до договору комісії 250316-К від 29.04.2016 за №2; Договір комісії від 13.04.2016 за №130416-К; Додаткова угода до договору комісії 130416-К від 29.04.2016 за №1; Договір комісії від 30.03.2016 за №300316-К; Додаткова угода до договору комісії 300316-К від 07.04.2016 за №1; Додаткова угода до договору комісії 300316-К від 29.04.2016 за №2; Договір комісії від 14.04.2016 за №140416-К; Договір комісії від 09.10.2016 за №021016/03-К; Договір комісії від 15.10.2016 за №151016/02-К; Договір комісії від 11.10.2016 за №111016/01-К; Договір комісії від 21.10.2016 за №211016/01-К; Договір комісії від 01.11.2016 за №01116/01-К; Договір комісії від 18.11.2016 за №181116/01-К; Договір комісії від 11.10.2016 за №111016-КШ-3; Договір комісії від 11.10.2016 за №111016-КШ-4; Договір комісії від 11.10.2016 за №111016-КШ-5; Договір комісії від 11.10.2016 за № 111016-КЖ.

На підтвердження факту митного декларування товару та фактичного його перетину кордону України, позивачем були надані: Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 05.01.2017 року за № 504010000/2017/000076; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 27.01.2017 року за № 504010000/2017/000331; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 18.10.2016 року за № 504010000/2016/002282;Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 18.10.2016 року за № 504010000/2016/002283; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 18.10.2016 року за № 504010000/2016/002284; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 18.10.2016 року за № 504010000/2016/002285; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 02.11.2016 року за № 504010000/2016/002446; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 02.11.2016 року за № 504010000/2016/002447; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 08.11.2016 року за № 504010000/2016/002558; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 14.11.2016 року за № 504010000/2016/002566; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 14.11.2016 року за № 504010000/2016/002568; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 14.11.2016 року за № 504010000/2016/002569; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 14.11.2016 року за № 504010000/2016/002570; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 05.05.2016 року за № 500060703/2016/004691; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 31.10.2016 року за № 508040001/2016/004876; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 07.12.2016 року за № 508040001/2016/005640; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 22.12.2016 року за № 508040001/2016/005905; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону та аркуш коригування від 30.10.2016 року за № 500010003/2016/013826; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 27.11.2016 року за № 500010003/2016/015303; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 04.05.2016 року за № 504050000/2016/102818; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 04.05.2016 року за № 504050000/2016/102819; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 04.05.2016 року за № 504050000/2016/102820; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 22.05.2016 року за № 504050000/2016/103302; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 22.05.2016 року за № 504050000/2016/103303; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 22.05.2016 року за № 504050000/2016/103305;Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 22.05.2016 року за № 504050000/2016/103307; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 27.10.2016 року за № 504050000/2016/107922; Вантажно-митна декларація та повідомлення про перетин кордону від 21.12.2016 року за № 504050000/2016/109717.

На виконання умов договорів комісії, позивачем були надані звіти комісіонера від 01.11.2016 за №1; від 04.11.2016 за №1; від 08.11.2016 за №1; від 15.11.2016 за №1; від 21.11.2016 за №1; від 22.12.2016 за №1; від 23.11.2016 за №1; від 24.10.2016 за №1; від 28.11.2016 за №1; від 30.12.2016 за №1; від 12.01.2017 за №2; від 14.12.2016 за №2; від 23.11.2016 за №2; від 30.01.2017 за №3; від 05.05.2016 за №1; від 24.05.2016 за №1; від 24.05.2016 за №1; від 24.05.2016 за №1; від 30.05.2016 за №2; від 30.05.2016 за №2; від 30.05.2016 за №3; від 30.05.2016 за №2.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Частиною 1 статті 9 Закону № 996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Окрім цього, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерством фінансів України від 24.05.1995 №88.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

VI. Оцінка суду

Умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Тобто, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Матеріалами справи підтверджується, що взаємовідносини з ТОВ «ТД «Санлайт», господарські операції з вказаним контрагентом підтверджені належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій, зокрема, податковими та видатковими накладними, документами, що підтверджують отримання товару, а податковий кредит та суми податку на додану вартість за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ «ТД «Санлайт» був сформований позивачем на підставі належних документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства, обсяг яких є достатнім для висновку про те, що рух товарів, робіт і послуг дійсно мав місце.

Відповідач під час розгляду справи не заперечував, що первинні бухгалтерські документи, якими позивач та його контрагенти супроводжували виконання спірних фінансово-господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, дозволяють беззаперечно встановити зміст та обсяги господарських операцій та ідентифікувати осіб, які були їх учасниками та відповідальні за їх здійснення.

Контролюючий орган не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту за вказаними первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів, ТОВ «ТД «Санлайт» було зареєстроване як юридична особа та було платником податку на додану вартість.

При цьому, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість вказаного контрагента позивача - ТОВ «ТД «Санлайт» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Водночас відповідач не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту та податку на додану вартість за первинними документами податкового та бухгалтерського обліку.

В Акті перевірки відсутні посилання на випадки ухиляння ТОВ «Фоззі-Фуд» від сплати податків та зборів, визначення йому сум податкових зобов`язань, винесення вироків посадовим особам підприємства за фактом ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення сторонами угод з метою неправомірного отримання податкових вигод.

Також, відповідачем не заперечувався факт декларування та сплати як позивачем так і його контрагентом сум податку на додану вартість за наслідками спірних фінансово-господарських операцій.

Щодо обсягів основних засобів та трудових ресурсів контрагента.

Акцентуючи в Акті перевірки на обмеженій кількості трудових ресурсів ТОВ «ТД «Санлайт», контролюючим органом було залишено поза увагою, що залучення фізичних осіб до виконання відповідних робіт контрагентами може здійснюватися за договорами цивільно-правового характеру.

У свою чергу основні та транспортні засоби, якщо того вимагає конкретний вид робіт, можуть перебувати у контрагентів на праві оренди або лізингу.

Відповідачем під час розгляду справи не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та беззаперечно спростовують факти виконання робіт, що засвідчені наведеними документами і поясненнями.

Акт перевірки не містить аналізу обсягу та характеру ресурсів, які, з урахуванням обставин виконання спірних господарських операцій, зокрема, з урахуванням їх змісту та обсягу, були необхідні для виконання спірних операцій, але були відсутні.

Доводи відповідача щодо браку персоналу та засобів, необхідних для виконання розглядуваних фінансово-господарських операцій, ґрунтуються переважно на дослідженні показників податкової звітності контрагента, хоча достовірність показників податкової звітності є предметом виключно документальних перевірок, у ході якої податковий орган зобов`язаний дослідити первинні документи.

Таким чином, наведені в Акті перевірки аргументи про недостатність у ТОВ «ТД «Санлайт» персоналу та основних засобів для виконання взятих на себе зобов`язань за договором з позивачем є припущеннями, що не можуть бути покладені в основу висновку про нереальність розглядуваних фінансово-господарських операцій.

Крім того, суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ «ТД «Санлайт» матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

Посилання відповідача, як на підставу для невизнання податкового кредиту на обрив ланцюга постачання, (відсутність інформації про придбання контрагентом товарів, що були поставлені позивачу) судом до уваги не приймаються.

Аргументи податкового органу в Акті перевірки про непідтвердження надання послуг за ланцюгом постачання (його обрив) є таким, що не відповідають правовій природі послуги як явища та приписам статті 901 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, відтак її не можливо «перевиставити».

Крім того, суд зазначає, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, зазначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування. При цьому, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, якщо платник ПДВ не знав і не міг знати про зловживання інших учасників ланцюга постачання.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод, або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та невизнання понесених витрат. При цьому, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, та повинні бути підтвердженими належними і достатніми доказами.

В контексті викладеного, обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх нереальність чи про те, що позивач як платник податків діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які міг допустити його контрагент чи інші учасники ланцюга постачання, або ж про те, що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій було одержання позивачем податкової вигоди, контролюючий орган під час розгляду справи не надав.

VII. Висновок суду

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника податків та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим вважається, що дії платника, які мають результатами отримання податкової вигоди, є економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності, - достовірними.

Подання платником податковому органові усіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством з питань оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковим органом не доведено, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Обов`язок довести обставини, що слугували підставою для збільшення контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків у зв`язку з відображенням у бухгалтерському обліку нереальних господарських операцій, покладено на такий орган, як це передбачено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з цим, при вирішенні в адміністративному суді спору податковим органом мають бути представлені суду докази необґрунтованого виникнення у платника податкової вигоди. Ці докази, як і докази, подані платником, підлягають дослідженню у судовому засіданні у їх сукупності та взаємозв`язку згідно з вимогами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи оцінку тим доводам відповідача, що слугували підставою для висновку про нереальність спірних фінансово-господарських операцій, суд також керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України». Так, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Тобто, у податкових спорах недобросовісність платника податків має бути встановлена безумовними та недвозначними доказами.

Суд враховує також і те, що відповідно до частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під час розгляду справи відповідач не спростував обставини реального виконання спірних операцій, засвідчених поданими платником первинними документами, не скористався правами, наданими йому податковим законодавством, для безпосереднього з`ясування обставин, які б підтвердили або спростували висновки про неможливість виконання контрагентами позивача господарських операцій.

Відтак суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та його контрагентом є формальними та необ`єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як то передбачено пунктом 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, а на обставинах, які не мають безпосереднього значення для формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, спираючись на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що укладений між позивачем та ТОВ «ТД «Санлайт» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, має своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Отже, викладений в Акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог - пп.134.1. п.134.1 ст.134,п. 198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України, є необґрунтованим.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 16 січня 2019 року за № та № є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки винесені на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності свого рішення.

Водночас позивач під час судового розгляду довів суду належними та достатніми доказами факт придбання послуг та реальність понесених у зв`язку з цим витрат.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, зважаючи на те, що суду не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність законодавчо визначених обставин, що позбавляли б позивача права на формування податкового кредиту, не доведено його недобросовісності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 19210,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.05.2019 № 5190951.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню йому у повному обсязі за рахунок відповідача.

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодеку адмінстративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесені Офісом великих платників податків ДФС України податкові повідомлення-рішення від 16.01.2019 року за №, №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (, місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11-Г) судовий збір у сумі 19210.00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 08 жовтня 2019 р.