Справа № 640/9516/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 жовтня 2019 року № 640/9516/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку прощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Тех-Маш» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

31.05.2019 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне підприємство «ТЕХ-МАШ» (ПП «ТЕХ-МАШ») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (ГУ ДФС у Полтавській області,), Державної фіскальної служби України (ДФС України) про:

- визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2018 №1032844/36618610 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2018 №149, складену та подану на реєстрацію ПП «ТЕХ-МАШ».

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на виконання договорів підряду №1792 від 13.08.2018, укладеного між ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» та ПП «ТЕХ-МАШ», та субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018, укладеного між ПП «ТЕХ-МАШ» та ТОВ «Крафт Інвест Груп», позивачем надано ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» послуги з обслуговування механічного обладнання на загальну суму 449 772,91 грн, в тому числі ПДВ 74 962,15 грн. За фактом здійснення вказаної господарської операції ПП «ТЕХ-МАШ» складено податкову накладну від 31.10.2018 №149, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, реєстрація вказаної податкової накладної зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідає підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

ПП «ТЕХ-МАШ» зазначає, що виконало вимоги, вказані у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної та надало відповідні документи, що підтверджуються реальність надання вказаних послуг, проте, рішенням комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2018 №1032844/36618610 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149 з підстави - ненадання первинних бухгалтерських документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування та ненадання дозволу державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки для ТОВ «Крафт Інвест Груп» та проектно-кошторисної документації, затвердженої Замовником.

При цьому, позивач зазначає, що ГУ ДФС у Полтавській області не взято до уваги специфіки діяльності ПП «ТЕХ-МАШ». Причиною відмови в рішення зазначено ненадання первинних бухгалтерських документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, при цьому відповідачем не зазначено яких саме. Проектно-кошторисною документацією в даному випадку є специфікація до договору підряду №1792 від 13.08.2018, яка надана відповідачу.

Позивач вказав, що TOB «Крафт Інвест Груп» має ліцензію Державної архітектурно- будівельної інспекції України №22-Л від 18.04.2018 за класом наслідків із середніми та значними, згідно якої підприємство має право виконувати пусконалагоджувальні та ремонтні роботи металообробного устаткування (п. 1.13.05), що відповідає предмету договору субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018. Зауважив, що навіть якщо допустити, що роботи були виконані субпідрядником ТОВ «Крафт Інвест Груп» без дозволу державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки, то це може мати негативні наслідки виключно для посадових осіб ТОВ «Крафт Інвест Груп», оскільки відповідальність згідно статті 61 Конституції України носить індивідуальний характер.

Також позивач звертає увагу на необґрунтованість квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149, безпідставність посилань відповідача 1 на Критерії ризиковості платника податку. Зазначає, що спірне рішення не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття.

Крім того, позивач зазначив, що договір підряду від 13.08.2018 №1792 має систематичний характер, тобто в його рамках виконувались роботи протягом травня -червня 2018 року, що підтверджується актами виконаних робіт, що підписувались щомісячно і по яким були направлені на реєстрацію податкові накладні, які прийняті ДФС без зауважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 позовну заяву ПП «ТЕХ-МАШ» прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Ухвалено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

02.08.2019 до суду надійшов відзив представника ГУ ДФС у Полтавській області та ДФС України на позовну заяву в якому вказано на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зазначено, що спірне рішення від 21.12.2018 №1032844/36618610 прийнято в порядку та строки, визначені законодавством, з огляду на подання позивачем недостатніх документів для реєстрації вказаної податкової накладної. Зазначено, що ПП «ТЕХ-МАШ» не надано Дозвіл державної служби гірчичного нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки та Державної служби України з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки ТОВ «Крафт Інвест Груп». Крім того, у ТОВ «Крафт Інвест Груп» відсутній КВЕД 33.12 «ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення». Також платником не надано кошторисну документацію, затверджену Замовником, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди від 01.08.2018 до договору №02/05-1 від 02.05.2018.

Суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

Одним із напрямків господарської діяльності ПП «ТЕХ-МАШ» є надання допоміжних послуг в сфері добування інших корисних копалин (КВЕД 09.90), в рамках якого позивач займається ремонтом і поставками гірського устаткування на гірничопромислові підприємства України.

ПП «ТЕХ-МАШ» має Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України №53-Л від 07.09.2018, Дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки №117.17.53, №362.15.53, №502.14.53, №503.14.53, №161.15.53, №381.15.53, відповідні ресурси для здійснення господарської діяльності.

ПП «ТЕХ-МАШ» укладено з ПАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» рамковий договір підряду №1792 від 13.08.2018, предметом якого згідно Специфікації від 11.09.2018 №2 є надання послуг по обслуговуванню дробарок ККД і конвеєрного транспорту ДФ ГД (механічного обладнання ДФ-1-2) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

З огляду на значний обсяг робіт за вказаним Договором підряду, стислі строки виконання робіт та наявність суттєвих штрафних санкції за порушення строків виконання робіт, ПП «ТЕХ- МАШ» на підставі договору субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018 залучило до виконання зазначених робіт субпідрядника ТОВ «Крафт Інвест Груп».

TOB «Крафт Інвест Груп» мас ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України №22-Л від 18.04.2018 на здійснення діяльності з будівництва об`єктів за класом наслідків із середніми та значними, згідно якої підприємство має право виконувати пусконалагоджувальні та ремонтні роботи металообробного устаткування (п. 1.13.05 Переліку видів робіт).

На виконання умов договору субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018 з урахуванням додаткової угоди від 01.08.2018 до вказаного договору, у вересні 2018 року ТОВ «Крафт Інвест Груп» виконало роботи з обслуговування механічного обладнання ДФ-1-2 гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на загальну суму 454 818,12 грн, що зафіксовано актом прийому-передачі виконаних робіт від 28.09.2018 №127.

Оплата за виконані роботи проведена ПП «ТЕХ-МАШ» у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 30.10.2018 №7418.

За результатом вказаної господарської операції ТОВ «Крафт Інвест Груп» складено податкову накладну від 28.09.2018 №127 на загальну суму 454 818,12 грн, в тому числі ПДВ 75 803,02 грн, яку зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до акту виконаних робіт за вересень 2018 року №1/09-18/1 від 31.10.2018, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прийняло у ПП «ТЕХ-МАШ» роботи з обслуговуванню дробарок ККД і конвеєрного транспорту ДФ ГД загальною вартістю 449 772,91 грн, в тому числі ПДВ 74 962,15 грн.

За фактом підписання акту виконаних робіт за вересень 2018 року №1/09-18/1 від 31.10.2018, ПП «ТЕХ-МАШ» складено податкову накладну від 31.10.2018 №149 на загальну суму 449 772,91 грн, в тому числі ПДВ 74 962,15 грн, яку 08.11.2018 направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції від 08.11.2019 реєстрація вказаної податкової накладної зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідає підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

19.12.2018 на виконання вказаної квитанції ПП «ТЕХ-МАШ» направлено контролюючому органу повідомлення №14 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, копії договорів підряду №1792 від 13.08.2018 та субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018, первинні бухгалтерські документи на підтвердження господарських операцій.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Полтавській області яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2018 №1032844/36618610 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149 з підстави неподання платником податку копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- документи щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Додатково у даному рішенні зазначено: «Дозвіл державної служби гірчичного нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки та Державної служби України з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки ТОВ «Крафт Інвест Груп». Проектно-кошторисну документацію, затверджену Замовником, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди до договору №02/05-1 від 02.05.2018 від 01.08.2018».

Вважаючи рішення від 21.12.2018 №1032844/36618610 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що за приписами абзаців «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно пунктів 12-14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Критерії ризиковості платника податку визначені в листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18.

Згідно із пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України;

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.5 Критеріїв платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо:

1.1 платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.2 платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби;

1.3 платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами;

1.4 платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками;

1.5 наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

Суд зазначає, що чітке визначення фіскальним органом у відповідній квитанції конкретного критерію, прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами пунктів 18-23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Встановлено, що у квитанції від 08.11.2019 про зупинення реєстрації податкової накладної від 31.10.2019 №149 не вказано конкретного критерію ризиковості платника податку визначених пунктом 1.6 Критеріїв, якому відповідає позивач, а також не наведено переліку документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріали справи також не містять доказів прийняття комісією рішення про віднесення ПП «ТЕХ-МАШ» до переліку ризикових платників згідно пункту 1.6 Критеріїв.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Критерії ризиковості платника податку мають ознаки регуляторного акта, оскільки встановлюють норми права, передбачають неодноразове їх застосування щодо невизначеного кола осіб та здійснюють безпосередній вплив на господарську діяльність суб`єктів господарювання, так як спрямовані на правове регулювання відносин щодо визначення платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, що є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, сформованих таким платником податків.

Регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом виконавчої влади або його посадовою особою, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: - відсутній аналіз регуляторного впливу; - проект регуляторного акта не був оприлюднений; - проект регуляторного акта не був поданий на погодження із уповноваженим органом; - щодо проекту регуляторного акта уповноваженим органом було прийнято рішення про відмову в його погодженні.

У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Критерії ризиковості платника податку не були зареєстровані у Міністерстві юстиції України (протилежного відповідачем суду не доведено), а відтак вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18 листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Отже, зупинення реєстрації податкової накладної від 31.10.2019 №149 з підстав наявності Критеріїв ризиковості платника податку є незаконним.

Відповідно до пункту 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

За приписами пунктів 18-23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією регіонального рівня засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд враховує, що підставами для прийняття комісією ГУ ДФС у Полтавській області рішення від 21.12.2018 №1032844/36618610 слугував висновок комісії про те, що позивачем не подано копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- документи щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Додатково у даному рішенні зазначено: «Дозвіл державної служби гірчичного нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки та Державної служби України з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки ТОВ «Крафт Інвест Груп». Проектно-кошторисну документацію, затверджену Замовником, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди до договору №02/05-1 від 02.05.2018 від 01.08.2018».

Щодо висновку відповідача про неподання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні, а також документів щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством, суд зазначає наступне.

Додатком 2 до Порядку зупинення реєстрації податкових накладних затверджено форму рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, відповідно до якої передбачено, що у разі прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної з підстави неподання платником податків копій первинних документів згідно переліку, необхідно підкреслити конкретні документи в переліку, які не подані платником податків.

Однак, згідно оскаржуваних рішень, контролюючим органом не підкреслено, яких саме первинних документів з переліку не надано позивачем, що ставить під сумнів висновки відповідача про неподання таких первинних документів.

Разом з цим, ГУ ДФС у Полтавській області не зазначено мотивів неврахування поданих позивачем первинних документів на підтвердження наявності підстав для реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149.

В ході розгляду даної справи відповідачами на надано належних обґрунтувань щодо вказаних підстав для прийняття спірного рішення.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що підставою прийняття спірного рішення слугувало те, що ПП «ТЕХ-МАШ» не надано Дозвіл державної служби гірчичного нагляду та промислової безпеки України на виконання робіт підвищеної небезпеки та Державної служби України з питань праці на право виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію об`єктів, машин і механізмів підвищеної небезпеки ТОВ «Крафт Інвест Груп». Крім того, у ТОВ «Крафт Інвест Груп» відсутній КВЕД 33.12 «ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення». Також платником не надано кошторисну документацію, затверджену Замовником, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди від 01.08.2018 до договору №02/05-1 від 02.05.2018.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд не може вважати прийнятними доводи відповідача щодо відсутності у ТОВ «Крафт Інвест Груп» КВЕД 33.12 «ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення», адже зміст рішення від 21.12.2018 №1032844/36618610 не дає підстав вважати, що саме дана обставина слугувала однією із підстав для прийняття спірного рішення.

В матеріалах справи наявна видана TOB «Крафт Інвест Груп» ліцензія Державної архітектурно-будівельної інспекції України №22-Л від 18.04.2018 на здійснення діяльності з будівництва об`єктів за класом наслідків із середніми та значними, згідно якої підприємство має право виконувати пусконалагоджувальні та ремонтні роботи металообробного устаткування (п. 1.13.05), що відповідає предмету договору субпідряду №02/05-1 від 02.05.2018.

Суд зауважує, що для цілей податкового обліку визначальним є факт реального здійснення відповідної діяльності та відповідний такій діяльності рух коштів та ресурсів. Позивач має право скласти податкову накладну за фактом здійснення господарської діяльності, в даному випадку - виконання робіт.

Разом з цим, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності, навіть у разі виконання ТОВ «Крафт Інвест Груп» робіт без дозвільної документації, негативні наслідки можуть виникнути лише для ТОВ «Крафт Інвест Груп» у вигляді штрафних санкцій від органів Держпраці, однак дана обставина не повинна впливати на податковий облік ПП «ТЕХ-МАШ». Аналогічно відсутність у ТОВ «Крафт Інвест Груп» КВЕД 33.12 «ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення» не може спричиняти негативні наслідки для ПП «ТЕХ-МАШ».

Щодо неподання ПП «ТЕХ-МАШ» кошторисної документації, затвердженої Замовником, відповідно до пункту 1 Додаткової угоди від 01.08.2018 до договору №02/05-1 від 02.05.2018, суд зазначає наступне.

Дійсно, згідно пункту 1 Додаткової угоди від 01.08.2018 до договору №02/05-1 від 02.05.2018 ПП «ТЕХ-МАШ» та ТОВ «Крафт Інвест Груп» погодили, що Генеральний підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе виконання робіт, а саме: ремонт та обслуговування механічного обладнання ДФ-1-2, 3-4 Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у 2018 році у відповідності з проектно-кошторисною документацією, затвердженою Замовником.

Визначення кошторисної документації наведене у пункт 3 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, відповідно до якого кошторисна документація це кошториси та інші документи, пов`язані із складанням (розрахунки, обгрунтування, пояснення, відомості про ресурси тощо) і необхідні для визначення кошторисної вартості будівництва та договірної ціни.

Кошторис - зведені витрати, зведені кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошторисні розрахунки, об`єктні та локальні кошториси, кошториси на окремі види робіт, кошториси на проектні та пошукові роботи, інші розрахунки витрат на будівництво, складені за встановленою формою, на основі яких визначається кошторисна вартість будівництва і договірна ціна.

При цьому, згідно пункту 2.1 договору підряду від 13.08.2018 №1792 загальна вартість робіт за Договором складається з суми вартості всіх фактично виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт згідно Договору, узгодженим по всім Специфікаціям до даного Договору.

З урахуванням викладеного, роль кошторисної документації у даному випадку виконує Специфікація від 11.09.2018 №2 до договору підряду від 13.08.2018 №1792, яка затверджена Замовником, адже у даному документі чітко визначено вартість робіт.

Крім того, суд враховує, що відповідач не обґрунтував, яким чином відсутність всіх вказаних документів перешкоджала реєстрації податкової накладної від 31.10.2019 №149.

В ході судового розгляду судом не встановлено, а відповідачами не надано жодних обґрунтувань наявності дефектів форми чи змісту документів, поданих ПП «ТЕХ-МАШ» для підтвердження наявності підстав для реєстрації податкової накладної від 31.10.2019 №149.

Поряд з викладеним, суд враховує постанову Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 згідно якої здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Якщо оскаржується рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, на підставі того, що воно не відповідає вимогам, які висуваються до його змісту та форми, суди не можуть самостійно, в межах судового провадження, досліджувати реальність здійснених операцій.

Суд наголошує на тому, що згідно наведених вище норм контролюючий орган зобов`язаний дотримуватись вимог щодо чіткості своїх зауважень.

З матеріалів справи встановлено, що за результатом виконання робіт згідно договору №02/05-1 від 02.05.2018 ТОВ «Крафт Інвест Груп» складено податкову накладну від 28.09.2018 №127, яку зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних.

До того ж, ПП «ТЕХ-МАШ» виконувало аналогічні роботи для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на умовах договору підряду від 13.08.2018 №1792 протягом травня-червня 2018 року. За наслідками цих господарських операцій складені податкові накладні, зокрема від 03.09.2018 №122, які направлені на реєстрацію та були прийняті контролюючим органом без зауважень.

Наведені обставини свідчать про суперечливість позиції ГУ ДФС у Полтавській області щодо реєстрації податкових накладних, складених за наслідками аналогічних господарських відносин.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

З огляду на наведені обставини суд вважає, що посилання у спірному рішенні на неподання позивачем копій первинних документів, в якості підстави для відмови у реєстрації податкової накладної від 31.10.2018 №149, за умови відсутності доказів внесення ПП «ТЕХ-МАШ» до переліку ризикових платників податків та необґрунтованості доводів контролюючого органу щодо неподання позивачем підтверджуючих документів, свідчить про протиправність спірного рішення від 21.12.2018 №1032844/36618610.

При цьому слід зазначити, що вказане рішення Комісії є і актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване у даній справі рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, його відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2018 №1032844/36618610.

Окремо щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 31.10.2019 №149, суд зазначає про наступне.

Із положень частин третьої-четвертої 245 КАС України випливає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами ПК України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у ГУ ДФС у Полтавській області правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.10.2018 №149 датою її фактичного надходження.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведені обставини у сукупності, суд переконаний, що задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказану податкову накладну від 31.10.2018 №149 датою її фактичного надходження є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано юридичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір в сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 визначений у розмірі 1921 грн.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Верховний Суд України у постанові від 14.03.2017 у справі №21-3944а16 зазначає, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п`ятої статті 171-1 КАС України (в редакції станом на час прийняття рішення) дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, фактично позов ПП «ТЕХ-МАШ» одну вимогу немайнового характеру, тому за його подання належало сплатити судовий збір в сумі 1921 грн.

Однак згідно наявного у справі платіжного доручення №8840 від 11.05.2019 позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 3842 грн, тобто за дві вимоги немайнового характеру.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає судовий збір в сумі 1921 грн. При цьому суд враховує порушення прав позивача саме Комісією ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації та необхідність відновлення такого права виключно вимогою до ДФС України як похідною.

Решта коштів, сплачених позивачем згідно платіжного доручення №8840 від 11.05.2019, є надміру сплаченим судовим збором та повертається за заявою позивача згідно статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Стосовно вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 20 000 грн, суд зазначає наступне.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За змістом постанови Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17 необхідно встановлювати факт надання правничої допомоги саме у даній справі. Також суд зазначає про можливість доведення понесення особою витрат на правничу допомогу відображеним адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за №1686/24218.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в загальній сумі 20 000 грн позивач надав лише договір про надання правничої допомоги від 14.08.2018, предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги від 28.12.2018 №157.

Суд зауважує, що з наданих позивачем документів неможливо встановити конкретний перелік юридичних послуг фактично отриманих позивачем, а також факт оплати позивачем вказаних послуг. Тому, суд вважає заявлені позивачем витрати на правничу допомогу документально не підтвердженими, а тому відмовляє у відшкодуванні таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ТЕХ-МАШ» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.12.2018 №1032844/36618610 про відмову в реєстрації податкової накладної Приватного підприємства «ТЕХ-МАШ» від 31.10.2018 №149.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «ТЕХ-МАШ» від 31.10.2018 №149 датою її фактичного надходження - 08.11.2018.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ТЕХ-МАШ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Приватне підприємство «ТЕХ-МАШ» (місцезнаходження юридичної особи: 04071, місто Київ, вулиця Братська, будинок 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 36618610).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (місцезнаходження юридичної особи: 36000, місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39461639).

Відповідач - Державна фіскальна служба України (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, будинок 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39292197).

Суддя О.М. Чудак