Справа № 539/3419/19
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3419/19
Провадження № 2-а/539/73/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря - Ануфрієвої Н.М.,

учасники справи у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві, поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Легенького Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві, поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Легенького А.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії НК № 789515 від 22.07.2019 року, в якій просив:

- поновити пропущений строк на адміністративне оскарження постанови серії НК № 789515 від 22.07.2019 року;

-постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії НК № 789515 від 22.07.2019, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України за Порушення Правил дорожнього руху скасувати.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2019 року серії НК № 789515 від 22.07.2019 року, вбачається, що 22.07.2019 року о 09 год 25 хв. в м.Лубни на вул. Братиславська, 44/3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD Gronsit д.н.з. НОМЕР_1 під час руху транспортного засобу розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач категорично не згідний з даною постановою, оскільки в позовній заяві позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, ніякої розмови по телефону не вів, а телефон він тримав у руці. Жодних доказів, підтверджуючих порушення ним ПДР відповідачем не надано. Сам факт порушення ПДР інспектором нічим не підтверджується і не доведено жодними відомостями про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події. Вказану постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням чинного законодавства щодо змісту та процедури складання, є незаконною, підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 20.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд якого призначений у порядку, передбаченому статтею 286 КАС України.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить наступного висновку.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії НК № 789515 від 22.07.2019 року, вбачається, що справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даною постановою встановлено, що 22.07.2019 року о 09 год 25 хв. в м.Київ на вул. Братиславська, 44/3 водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD Gronsit д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи в постанові серії НК № 789515 від 22 липня 2019 року складеної відносно ОСОБА_1 в п. 3 не зазначено посаду, спеціальне звання та П.І.Б. особи, яка розглядала справу, лише між п.3 та п. 4 вказано « ОСОБА_2 », при цьому взагалі незрозуміло що це за особа.

Крім того, документи не містять жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор чи поліцейський дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Відзив на позовну заяву позивача ОСОБА_1 відповідачем не надано.

Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність у діях позивача порушень вказаних в оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого інспектором не було виконано.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів фото- та або відео- фіксації адміністративного порушення інспектором патрульної поліції надано не було.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З врахуванням викладеного суд вважає, що постанова підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що строк звернення до суду позивачем не порушено, оскільки згідно наданого до матеріалів справи копії конверту з ДПП в м.Києві копія постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 була направлена 14.08.2019 року, яку він отримав 20.08.2019 року.

Суд вважає, що відповідач поліцейський роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Легенький Андрій Анатолійович є неналежним відповідачем, оскільки відсутні докази, що оскаржувана постанова складалася цією особою.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

В задоволенні вимог до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у місті Києві Легенького Андрія Анатолійовича - відмовити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії НК № 789515 від 22.07.2019, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2019 року.

Суддя Лубенського

Міськрайонного суду О.С.Алтухова