Справа № 640/17158/19
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 жовтня 2019 року м. Київ № 640/17158/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до 1. Дарницького районного суду міста Києва, 2. Департаменту кіберполіції Національної поліції України, 3. Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, 4. Судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду)
про визнання порушеного права, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дарницького районного суду міста Києва, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду), в якому просив:

« 2. Визнати, що Департамент кіберполіції Національної поліції України та Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України порушили право ОСОБА_1 на приватне життя та право па отримання інформації щодо себе.

3. Визнати, що Дарницький районний суд м.Києва, Департамент кіберполіції Національної поліції України, Департамент внутрішньої безпеки НП України, суддя Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Алла Миколаївна порушили право ОСОБА_1 на звернення.

4. Визнати, що: 4.1) у листі Департаменту кіберполіції Національної поліції України від 10.05.2018 № 1968/38/03-2018 наведено неправдиві (брехливі) відомості про особу та діяльність ОСОБА_1 та використання окремих електронних адрес. 4.2) у листі Департаменту кіберполіції НП України від 08.01.2019, № 3-5009/38/04-2019 наведено неправдиві (брехливі) відомості про відсутність у Департаменту кіберполіції Національної поліції України будь-якої інформації стосовно громадянина ОСОБА_2

5. Визнати дії Департаменту кіберполіції Національної поліції України незаконними (протиправними) в частинах: 5.1) «огляду відкритих джерел загальнодоступної мережі Інтернет». у тому числі щодо окремих електронних адрес, які начебто використовує ОСОБА_1 у професійній діяльності та у приватному житті, а також в частині збирання, узагальнення, обробки та поширення інформації про наявність або відсутність електронних адрес та використання цих адрес ОСОБА_1, 5.2) підготовки, підписання та направлення листа Департаменту кіберполіції Національної полі ції України від 10.05.2018 № 1968/38/03-2018. 5.3) підготовки, підписання та направлення листа Департаменту кіберполіції НП України від 08.01.2019. № 3-5009/38/04-2019.

6. Визнати бездіяльність Департаменту кіберполіції Національної поліції України незаконною (протиправною) в частинах-; 6.1) забезпечення законного, повного та об'єктивного розгляду та перевірки звернень (скарг) ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018, 6.2) невжиття заходів та неухвалення законних рішень за результатами розгляду звернень (скарг) ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018. 6.3) ненадання ОСОБА_1 інформації про особу ОСОБА_1 згідно Закону України «Про захист персональних даних».

7. Визнати дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо підготовки, підписання та направлення листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 19.10.2018 № 3-1716 - незаконними (протиправними).

8. Визнати бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України незаконною (протиправною) в частині забезпечення законного, повного та об'єктивного розгляду та перевірки скарги ОСОБА_1 від 03.09.2018.

9. Визнати дії Дарницького районного суду м.Києва, судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду) в частині складання, підписання та направлення супровідного листа суду від 18 квітня 2018 р. № 753/12644/17/25352/2018 незаконними (протиправними).

10. Визнати бездіяльність Дарницького районного суду міста Києва, судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду) незаконною (протиправною) в частині: 10.1) неухвалення рішень та нездійснення дій, спрямованих на надання законних, повних та об'єктивних відповідей на скарги ОСОБА_2 від 04.12.2018, що зареєстровані канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номерами 62338, 62339 та 62340, та скарги ОСОБА_2 від 06.02.2018, що зареєстровано канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номером 7780, 10.2) неухвалення рішень та нездійснення дій у зв'язку із порушеннями, що допущені суддівським складом судді Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Алли Миколаївни.

11. Зобов'язати Департамент кіберполіції Національної поліції України: 11.1) відкликати з Дарницького районного суду міста Києва лист 10.05.2018 № 1968/38/03-2018 (оскільки такий лист складено з порушенням закону, у листі наведено неправдиві (брехливі) відомості, а наведена у листі інформація порушує особисті немайнові права ОСОБА_1, у тому числі право ОСОБА_1 на приватне життя), 11.2) забезпечити повторний розгляд та перевірку скарг ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018 на підставі вимог закону, 11.3) ухвалити за результатами розгляду та перевірки скарг ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018 передбачені законом рішення, 11.4) протягом ЗО днів з моменту набрання сили рішенням суду надати ОСОБА_1 повну та об'єктивну письмову відповідь про результати розгляду та перевірки скарг ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018 та ухвалені за результатами розгляду та перевірки скарг ОСОБА_1 від 03.09.2018 та від 03.12.2018 рішення.

12. Зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України: 12.1) забезпечити повторний розгляд та перевірку скарги ОСОБА_1 від 03.09.2018 на підставі вимог закону, 12.2) ухвалити за результатами розгляду та перевірки скарги ОСОБА_1 від 03.09.2018 передбачених законом рішень, 12.3) протягом ЗО днів з моменту набрання сили рішенням суду надати ОСОБА_1 повну та об'єктивну письмову відповідь про результати розгляду та перевірки скарги ОСОБА_1 від 03.09.2018 та ухвалені за результатами розгляду та перевірки скарги ОСОБА_1 від 03.09.2018 рішення.

13. Зобов'язати Дарницький районний суд міста Києва, суддю Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Аллу Миколаївну (як посадову особи суду): 13.1) протягом ЗО днів з моменту набрання сили рішенням суду скласти та направити на адресу уповноваженого органу державної влади подання (повідомлення) про факти порушень, допущених суддівським складом судді Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Алли Миколаївни, а також у цьому поданні поставити питання про притягнення суддівського складу судді Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Алли Миколаївни до передбаченої законом відповідальності; 13.2) забезпечити повторний розгляд та перевірку скарг ОСОБА_2 від 04.12.2018. що зареєстровані канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номерами 62338. 62339 та 62340. та скарги ОСОБА_2 від 06 лютого 2018 p., що зареєстровано канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номером 7780, на підставі вимог закону, 13.3) ухвалити за результатами розгляду та перевірки від 04.12.2018. що зареєстровані канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номерами 62338, 62339 та 62340, та скарги ОСОБА_2 від 06 лютого 2018 p., що зареєстровано канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номером 7780, передбачених законом рішень. 13.4) протягом ЗО днів з моменту набрання сили рішенням суду надати ОСОБА_2 повну та об'єктивну письмову відповідь про результати розгляду та перевірки скарг ОСОБА_2 від 04.12.2018, що зареєстровані канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номерами 62338. 62339 та 62340, та скарги ОСОБА_2 від 06 лютого 2018 p.. що зареєстровано канцелярією Дарницького районного суду міста Києва під номером 7780, а також ухвалені рішення.

14. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Дарницького районного суду міста Києва 80.000 гривень моральної шкоди (солідарно).

15. Постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Голови Національної поліції України на факти виявлених правопорушень, допущених Департаментом кіберполіції НП України та Департаментом внутрішньої безпеки НП України, а також на необхідність вжиття заходів, спрямованих на усунення причин та умов, що сприяли скоєнню правопорушень.

16. Постановити окрему ухвалу, якою звернути увагу Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів та Голови Державної судової адміністрації України на факти виявлених правопорушень, допущених Дарницьким районним судом міста Києва та суддею Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Аллою Миколаївної, а також на необхідність вжиття заходів, спрямованих на усунення причин та умов, що сприяли скоєнню правопорушень.

Відповідно до п.1, п.2 п.3, п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Утвердження правової держави відповідно до приписів ст.1, другого речення ч.3 ст.8, ст.55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір, згідно п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У п.7 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч.1 ст.172 КАС України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що в останньому заявлено вимоги одним позивачем до декількох відповідачів.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до нього документи, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, які встановлені законом.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні та значні предмети та обсяги доказування, що супроводжуються різними доказами. При цьому, для з`ясування правомірності кожного з окремих оскаржуваних рішень, дій та бездіяльності, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження кожного окремого документу відносно кожного звернення позивача, що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Суд, також, звертає увагу на те, що об`єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги, не є основними та похідними позовними вимогами.

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначено про порушення його особистих немайнових прав.

У відповідності до ч.1 ст.19 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори про порушення особистих немайнових прав, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку предметом розгляду є порушені цивільні права особи, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Крім того, щодо вимог позивача про визнання дій судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду) в частині складання, підписання та направлення супровідного листа суду незаконними та визнання бездіяльності судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду) незаконною (протиправною) в частині: неухвалення рішень та нездійснення дій, спрямованих на надання законних, повних та об'єктивних відповідей на скарги позивача та неухвалення рішень і нездійснення дій у зв'язку із порушеннями, що допущені суддівським складом судді Дарницького районного суду м.Києва Коренюк Алли Миколаївни, суд зазначає наступне.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року№ 6-рп/2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Таким чином, судді під час розгляду ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, оскільки не здійснюють владні управлінські функції, а тому не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

За положеннями ч.1 ст.5, ч.3 ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (надалі - Закон №1402-VIII) правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посягання на процесуальну незалежність.

У низці рішень Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Проте, на думку суду, в зазначених вище випадках між позивачем та судом і суддею (відповідачами) такі правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції. Такі спори не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади.

Відповідно до ч.4 ст.172 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького районного суду міста Києва, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк Алли Миколаївни (як посадової особи суду) про визнання порушеного права, визнання дій та бездіяльності незаконними, зобов'язання вчинити дії повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовні матеріали невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена повністю або частково протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська