Справа № 360/2660/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2660/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисельової Є.О.,

при секретарі судового засідання: Грищенко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі - ГУДСНС у Луганській області, відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки при розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.12.2018 згідно наказу ГУДСНС у Луганській області № 557 ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту відповідно до підпункту " 3" пункту 176 "Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593. Наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 08.02.2019 р. № 50 (по особовому складу) виключено з кадрів ДСНС України з 11 лютого 2019 року.

Цим же наказом, також, із врахуванням пункту 2 в редакції наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 12.03.2019 р. № 84 (по особовому складу) встановлено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - 19 років.

Із посиланням на вимоги Кодексу цивільного захисту України", Положення про порядку проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, зазначає, що відповідачем не проведено виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, а фактично здійснено виплату у сумі 274113, 93 грн лише 06.05.2019, що підтверджується випискою за 06.05.2019 по картковому рахунку, виданою 04.06.2019 АТ "Ощадбанк".

Оскільки, відповідач не своєчасно виплатив одноразову грошову допомогу, позивач просить стягнути з ГУ ДСНС у Луганській області середній заробіток за період: з 12.02.2019 по 06.05.2019 включно затримки розрахунку при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 75064, 08 (сімдесят п`ять тисяч шістдесят чотири ) грн. 08 коп.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві, серед іншого, просив розглянути справу без його участі (арк. спр. 8).

Представник відповідача 25.07.2019 до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вх. № 39381/2019 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог (арк. спр. 31-38).

Ухвалою суду від 01.07.2019 залишено позовну заяву без руху (арк. спр. 20-21).

Ухвалою суду від 09.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 22.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження (арк. спр. 68).

Ухвалою суду від 20.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (арк. спр. 81).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 проходив службу в ГУ ДСНС України у Луганській області на посаді полковника служби цивільного захисту. Наказом ДСНС від 20.12.2018 № 557 "Про звільнення із служби цивільного захисту" на підставі підпункту 3 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу ОСОБА_1 звільнено у відставку (із зняттям з військового обліку) за підпунктом 3 пунктом 176 (за станом здоров`я) (арк. спр. 13).

Наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 08.02.2019 № 50 "Про виключення з кадрів ДСНС" ОСОБА_1 , першого заступника начальника Головного управління, звільнено із служби цивільного захисту згідно наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 20.12.2018 № 557 "Про звільнення із служби цивільного захисту" у відставку (із зняттям із військового обліку) за підпунктом 3 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу" (за станом здоров`я), виключено з кадрів ДСНС, зі списків особового складу Головного управління, знято з усіх видів забезпечення з 11.02.2019 (арк. спр. 14).

Наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 12.03.2019 № 84 "Про внесення змін до наказу ГУ ДСНС України у Луганській області від 08.02.2019 № 50 "Про виключення з кадрів ДСНС" полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 , першого заступника начальника Головного управління, звільнено із служби цивільного захисту згідно наказу ДСНС (по особовому складу цивільного захисту) від 20.12.2018 № 557 "Про звільнення із служби цивільного захисту" у відставку (із зняттям із військового обліку) за підпунктом 3 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу" (за станом здоров`я), виключено з кадрів ДСНС, зі списків особового складу Головного управління, знято з усіх видів забезпечення з 11.02.2019 (арк. спр. 15).

20.02.2019 відповідачем з метою виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та недопущення зниження грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу направлено до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) лист від № 06-886/212 про збільшення кошторисних призначень та виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, зокрема, ОСОБА_1 (арк. спр. 42).

Головним управлінням отримано від ДСНС додаткове фінансування на виплату при звільнені 26.04.2019. Виплату ОСОБА_1 здійснено 02.05.2019, що підтверджується копією платіжного доручення від 02.05.2019 № 242, копією витягу із реєстру перерахувань на особисті вклади за травень 2019 року № 35 від 02.05.2019 (додаток до платіжного доручення від 02.05.2019 № 242 (арк. спр. 42, 46).

Позивачем не заперечувався факт здійснення виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 274113,93 грн., яку отримано 06.05.2019. Вказане підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (арк. спр. 16).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

При цьому, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. Так, у часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 лютого 2015 року №21-8а/15.

Таким чином, у даному випадку пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Трудові відносини та служба, пов`язана із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій тощо, мають різну правову природу та врегульовані різним законодавством, отже, передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

Механізм та порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовано Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

Відповідно до частин 1 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Виплата зазначеної в частині першій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною другою статті 125 Кодексу цивільного захисту України " порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" визначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до пункту 7 розділу XХVІІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 № 623 (далі - Інструкція) особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З аналізу наведених норм слідує, що визначення порядку виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту законодавством віднесено до повноважень відповідного державного органу, який здійснює виплату одноразової грошової допомоги при звільненні вказаних осіб. Тобто, допомога при звільненні має бути нарахована та виплачена не пізніше дня звільнення зі служби.

Згідно з інформацією щодо грошового забезпечення за лютий 2019 року ОСОБА_1 виплачено грошове забезпечення у розмірі 91118,92 грн з відрахуванням податків та обов`язкових платежів. При цьому, вказана виплата складається з: посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугою років, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії, надбавки за особливості проходження служби, кваліфікації за класом, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку (арк. спр. 39).

Таким чином, згідно відомостей, наявних у інформації щодо грошового забезпечення ОСОБА_1 за лютий 2019 року, вбачається, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги позивачу при звільненні не здійснено.

Вказаний факт відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувався.

Довідкою про доходи від 03.06.2019 № 50 за грудень 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 57688,16 грн, разом із виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 28844,08 грн (арк. спр.17).

Довідкою про доходи від 03.06.2019 № 51 за січень 2019 року грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 26560,50 грн (арк. спр. 17).

Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги, за приписами Інструкції №623, становить 274113,93 грн.

Позивачем у позовній заяві не висловлювалося заперечень щодо розміру одноразової грошової допомоги при звільненні у вказаній сумі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що непоширення норм Кодексів законів про працю України на військовослужбовців та прирівняних до них осіб стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю.

Відповідно до приписів частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вказане також узгоджується з правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2015 року у справі № 21-1765а15.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, яка згідно із пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

При цьому, слід врахувати, що на осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту поширюється соціальний захист вказаних осіб, визначений Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" та порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, для визначення середньоденної заробітної плати за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 при обрахунку мають бути використанні саме календарні дні.

Середньоденний заробіток становить: 55404,58 (грошове забезпечення за грудень 2018 року - січень 2019 року) поділити на 62 день (кількість календарних днів у період: грудень 2018 року - січень 2019 року) дорівнює 893,62 грн.

Оскільки позивачем у позовній заяві самостійно зазначено, що одноразову грошову допомогу при звільненні виплачено відповідачем 06.05.2016, та вказаний факт підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , тому суду при обрахунку середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні слід враховувати таке. ОСОБА_1 згідно наказу ГУ ДСНС у Луганській області від 08.02.2019 № 50, до якого наказом від 12.03.2019 № 84 внесено зміни, звільнено зі служби з 11.02.2019 , а виплату одноразової грошової допомоги при звільненні здійснено 06.05.2019. Тобто, 11.02.2019 є останнім робочим днем позивача, а 06.05.2019 останнім отримано відповідну грошову допомогу. Отже, середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні слід обраховувати саме з 12.02.2019 по 05.05.2019.

Середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні становить: 893,62 грн (середньоденний заробіток) помножити на 83 (час затримки розрахунку з 12.02.2019 по 05.05.2019 день виплати грошової допомоги при звільненні) дорівнює 74170,46 грн.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 19 квітня 2018 року у справі № 806/1183/16.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, проте матеріалами справи підтверджується факт затримки виплати належної позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні саме за період: з 12.02.2019 по 05.05.2019, тому позовні виги слід задовольнити частково.

Посилання представника відповідача на те, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється в межах асигнувань, визначених у кошторисі органу управління, судом визнаються незмістовними, оскільки відсутність бюджетних асигнувань не може слугувати підставою для обмеження прав позивача на отримання грошової допомоги при звільненні.

Також суд зазначає, що згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від асигнувань на виплату таких коштів.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією від 04.07.2019 № 18 (арк .спр. 24).

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 384,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1Б) - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за період: з 12 лютого 2019 року по 06 травня 2019 року включно затримки розрахунку при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 74170,46 (сімдесят чотири тисячі сто сімдесят) гривень 46 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 1Б ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового виготовлено 07 жовтня 2019 року.

Суддя Є.О. Кисельова