Справа № 420/3281/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3281/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.; зобов'язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1, та її син - ОСОБА_3 мають право на щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Однак, Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради виплату адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг безпідставно зупинено.

Відповідач - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 25.06.2019р. вхід.№22653/19), наголошуючи, зокрема, на тому, що ОСОБА_1 не має права на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/3281/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 09.07.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 29.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за наслідками розгляду якої Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на адресу ОСОБА_1 надіслано Лист №Д-175/14-02 від 26.12.2018р., яким адресата повідомлено, що особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу зобов'язані у триденний строк інформувати уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_3 перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 14.11.2017р., у зв'язку з чим ОСОБА_1 нараховується грошова допомога передбачена Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505. При первинному зверненні 15.11.2017р. грошова допомога була призначена на сім'ю, яка складається з двох осіб: працездатної непрацюючої особи та дитини, виходячи з місячного розміру: 1326грн. - у період з 15.11.2017р. по 14.01.2018р., 1105грн. - у період з 15.01.2018р. по 19.01.2018р., 1221грн. - у період з 20.01.2018р. по 14.03.2018р., 1000грн. - у період з 15.03.2018р. по 14.05.2018р. У подальшому, 04.06.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги на наступний термін, та повідомила, що працює з 01.02.2018р. Оскільки зазначену інформацію, в порушення норм чинного законодавства, ОСОБА_1 не надано у триденний строк, то вона не врахована при призначенні грошової допомоги. На підставі звернення від 04.06.2018р. грошова допомога призначена на наступні шість місяців лише для сина ОСОБА_3.

Також, судом з'ясовано, що 11.03.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за результатами розгляду якої Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім'я ОСОБА_1 надіслано Лист від 22.03.2019р. №Д-27/16.02, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги, з огляду на те, що ОСОБА_1 є дружиною капітана третього рангу ОСОБА_4, котрий отримує компенсацію за піднайом житлового приміщення.

Не погодившись з означеною відмовою Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, викладеною в Листі від 22.03.2019р. №Д-27/16.02, позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.; зобов'язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн., є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Гарантії дотримання прав, свобод та охоронюваних законом інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII (зі змінами та доповненнями), відповідно до положень статті 1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ст.4 Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ст.5 Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014р. довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1, та її син ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017р. №, №.

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що означенні Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017р. №, № наразі не чинні, суб'єктом владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, до матеріалів справи не додано.

Також, судом з'ясовано, що з 01.02.2018р. ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» на посаді лаборант хімічного аналізу (виробнича лабораторія), що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» від 17.04.2019р. №648.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 2 якого грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім'ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім'ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов'язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

При цьому, приписи Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла особу працездатного віку, яка працевлаштувалась, та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, права на отримання грошової допомоги.

Означена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у Постанові від 27 березня 2018року по справі №333/3750/17 (2-а-333/199/17).

Підстави зменшення виплати грошової допомоги та її припинення передбачено пунктами 7 та 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505.

Відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім'ї грошова допомога на цього члена сім'ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Згідно з п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 Виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім'ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім'ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в Листі від 22.03.2019р. №Д-27/16.02 вказано на те, що ОСОБА_1 є дружиною капітана третього рангу ОСОБА_4, котрий отримує компенсацію за піднайом житлового приміщення.

Водночас, з урахуванням аналізу вищенаведених законодавчих приписів, судом встановлено, що зазначену в Листі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22.03.2019р. №Д-27/16.02 підставу для припинення чи відмову у призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, пунктами 7, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 не передбачено.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 27 лютого 2019року по справі №265/4542/16-а.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.; зобов'язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.

3. Зобов'язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину - ОСОБА_3 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65074, м.Одеса, вул.Косовська,2-Д, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 768(сімсот шістдесят вісім)грн. 40коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.