Справа № 200/4408/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 р. Справа№200/4408/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.

при секретарі Синиці М.І.

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Паська М.І., Карацюба В.Л.,

представників третіх осіб не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України, Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України (, місцезнаходження: м.Київ, пр. Перемоги, 14), Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (, місцезнаходження: Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Миколаївська, 92) з урахуванням уточненої позовної заяви, про

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №5 від 27.02.2017 року «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №6 від 27.02.2017 року «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №49 від 22.02.2019 року «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради №444 від 22.10.2018 року «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №50 від 22.02.2019 р. «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є людиною з інвалідністю другої групи з дитинства та мешкає в м.Маріуполі. Вказує, що спірні рішення були прийняті з порушенням приписів відповідної державної регуляторної політики, встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Зазначає, що відповідачем у встановлений Законом спосіб не вчинено включення проєкту оскаржуваного акту до плану регуляторної діяльності: не проведено належним чином обговорення проєкту регуляторного акту з метою одержання зауважень та пропозицій та відповідного аналізу регуляторного впливу. На думку позивача, вказане має наслідком порушення принципу прозорості та врахування громадської думки та тягне порушення прав як позивача, так і інших громадян - мешканців м.Маріуполя.

Посилається на те, що не проведення процедури публічного обговорення підвищення тарифів є також порушенням пункту 4 Розділу 4 Порядку формування тарифів на послуги міського електричного транспорту (трамвай, тролейбус), затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 25 листопада 2013 року №940, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2013 року №2035/24567.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, в матеріалах справи наявні відзив на позовну заяву та відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в яких зазначено, що позивачем не надано жодного належного доказу, який містив би підтвердження того, що спірні рішення є незаконними та прийняті з порушенням норм дючого законодавства. Всі доводи позивача щодо порушеного його права та незаконності оскаржуваних рішень побудові лише на загальних нормах діючого законодавства та не містять в собі конкретних посилань. Вказує, що виконавчим комітетом Маріупольської міської ради з метою одержання зауважень і пропозицій шляхом опублікування на офіційному сайті Маріупольської міської ради було розміщено повідомлення про оприлюднення проєкту регуляторного акту, рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про затвердження коєфіціента співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполь», «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполь». До повідомлення було додано відповідний аналіз регуляторного впливу та проєкт самого рішення. На сайті міської ради оприлюднено проєкти вказаних рішень. Таким чином, вважають, що рішення виконавчого комітету прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Також посилаються на те, що виконавчим комітетом Маріупольської міської ради зроблено запит до Державної регуляторної служби України з питання чи є рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 р. №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» регуляторним актом. Листом Державна регуляторна служба України роз'яснила, що рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 р. №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах КП «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» не містить норм регуляторного характеру, а його прийняття не потребує реалізації процедур, передбачених Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». З вищенаведених підстав, просили відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи, Міністерства інфраструктури України, надав поясненя, в яких посилається на статію 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», де визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Зазначають, що встановлення тарифів на перевезення є виключними повноваженням відповідача, та жодним чином не порушує права та інтереси, обов'язки Мінінфраструктури.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №200/4408/19-а та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 16.04.2019року.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року Першого апеляційного адміністративного суду повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заяву про забезпечення позову у справі №200/4408/19-а.

16.04.2019 року підготовче засідання відкладено на 06 травня 2019 року за заявою відповідача.

25.04.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою суду від 26.04.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року залучено до участі у справі № 200/4408/19-а - Міністерство інфраструктури України (, місцезнаходження: м.Київ, пр. Перемоги, 14), Комунальне підприємство "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління" (, місцезнаходження: Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Миколаївська, 92) у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі № 200/4408/19-а в частині позовних вимог задоволено. Закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень, про визнання протиправним та скасування індивідуального акту в частині визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови м.Маріуполь від 06.01.2016 р. №10 ос про призначення ОСОБА_6

У підготовчому засіданні оголошена перерва до 22.05.2019 року.

20.05.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою суду від 22.05.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 22.05.2019р. в режимі відеоконференції задоволено. У підготовчому засіданні оголошена перерва до 30.05.2019 року.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 30.05.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів. У підготовчому засіданні оголошена перерва до 18.06.2019 року.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 18.06.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

30.05.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою суду від 30.05.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

18.06.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Мозгової Н.А.

18.06.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

18.06.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мозгової Н.А. необґрунтованою. Передано справу № 200/4408/19-а до відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) Донецького окружного адміністративного суду для вжиття дій відповідно до ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді. Зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 18.06.2019 року здійснено розподіл заяви про відвід судді, справу передано судді Стойка В.В.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі №200/4408/19-а відмовлено.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 20.06.2019 року.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 20.06.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів та призначення експертизи відмовлено. У підготовчому засіданні оголошено перерву на 01.07.2019 року.

21.06.2019 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою суду від 25.06.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

26.06.2019 року надійшла заява представника позивача про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою суду від 01.07.2019 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019 року.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 29.07.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року відкладено судове засідання на 21.08.2019 року у зв'язку з хворобою позивача. Ухвалою суду від 05.08.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 21.08.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 21.08.2019 року відкладено судове засідання на 12.09.2019 року у зв'язку з хворобою позивача. Ухвалою суду від 22.08.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 12.09.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року відкладено судове засідання на 27.09.2019 року у зв'язку з хворобою позивача. Ухвалою суду від 16.09.2019 року клопотання позивача про участь у судовому засіданні 27.09.2019р. в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року відмовлено в прийнятті ОСОБА_1 уточненого адміністративного позову вхідний номер 43335/19 від 27.09.2019 року про зміну позовних вимог у справі.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення третіх осіб мешканця громади м.Маріуполя ОСОБА_7 та громадську організацію «Агенцію стратегічного захисту ініціатив «Азовська паланка» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів та призначення експертизи відмовлено.

Ухвалою суду від 27.09.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

27.09.2019 р. у судовому засіданні позивач заявив відвід судді Мозговій Н.А. з аналогічних підстав, що вказані ним у заяві від 18.06.2019 р. Суд, в порядку ч.3 ст. 39 КАС України ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишив заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просили відмовити в позовних вимогах в повному обсязі.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 17.01.2017 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради розміщено повідомлення про оприлюднення проєкту регуляторного акту - рішення «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя» шляхом опублікування на офіційному сайті Маріупольської міської ради з відповідним аналізом регуляторного впливу та проєкту самого рішення.

Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення від 27.02.2017 року №5 «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», яким затверджено тарифи на проїзд пасажирів та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» згідно з додатком 1 та від 27.02.2017 року №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя», яким вирішено узгодити з 01 квітня 2017 року тариф на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя не більш 5 грн. за одну поїздку, а з 01.08.2017 року - не більш 6 грн. за одну поїздку. (т.1 а.с. 195, 51).

15.08.2018 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради розміщено повідомлення про оприлюднення проєкту регуляторного акту - рішення «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» шляхом опублікування на офіційному сайті Маріупольської міської ради з відповідним аналізом регуляторного впливу, М-тестом та проєктом самого рішення.

22.10.2018 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління».

Вказаним рішенням затверджено комунальному підприємству «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» коефіцієнт співвідношення кількості безоплатно перевезених пасажирів відносно платних пасажирів на рівні: міський електричний транспорт - 2,36, міський автомобільний транспорт (автобус) - 1,96. Затверджено тарифи на проїзд пасажирів та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (додаток 1). Визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №5 «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» з 27.10.2018 року.

Відповідно до додатку 1 до рішення виконкому міської ради 22.10.2018 р. №444 вартість проїзду пасажира та вартість перевезення багажу складає трамвай - 5 грн., тролейбус - 5 грн., автобус - 6 грн.

22.02.2019 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №49 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», яким внесено зміни до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444, а саме додаток 1 та додаток 2 викладено в новій редакції. (т. 1 а.с. 116)

Відповідно до додатку 1 до рішення виконкому міської ради 22.02.2019 р. №49 вартість проїзду пасажира та вартість перевезення багажу з 01.03.2019 р. складає трамвай - 7 грн., тролейбус - 7 грн., автобус - 8 грн., з 01.08.2019 р. складає трамвай - 8 грн., тролейбус - 8 грн., автобус - 9 грн. (т. 2 а.с. 111 об.).

18.01.2019 Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради розміщено повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту, рішення «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя» шляхом опублікування на офіційному сайті Маріупольської міської ради з відповідним аналізом регуляторного впливу та проектом самого рішення.

22.02.2019 року Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №50 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6», яким узгоджено з 01.03.2019 р. тариф на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя, не більш 8 грн. за одну поїздку, а з 01.08.2019 р. - не більш 9 грн. за одну поїздку.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача щодо встановлення тарифів на проїзд, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності складання спірних рішень, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування встановлені статтею 264 КАС України.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт (частина 2 статті 264 КАС України).

Право на судовий захист гарантоване статтею 55 Конституції України. Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Разом з тим, за правилами частини 5 статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно з пунктом 4.1 частини четвертої цього Рішення, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів державної влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини та громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними та допустимим доказами має довести саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

У свою чергу, само по собі порушення вимог закону діями або рішенням суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх незаконними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх незаконними є доведеність позивачем порушення цими діями або рішенням безпосередньо його порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, позивач посилається на те, що оскаржувані рішення, порушують його права, як члена територіальної громади м. Маріуполя, а саме на те, що фактичне підвищення вартості проїзду на громадському транспорті є порушенням, встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторної процедури, а отже порушує його інтереси, як суб'єкта відносин регуляторної політики, так і права фізичних осіб, членів територіальної громади міста Маріуполя, споживачів транспортної послуги.

Позивач вказує, що він є людиної з інвалідністю другої групи з дитинства, мєшкає в межах міста Маріуполя та постійно проживає на території громади м.Маріуполя. (т.2 а.с. 33).

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Частиною третьої статті 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» передбачено, що пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Відповідно до ч.1 ст. 381 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Таким чином, оскаржуваними рішеннями відповідача не були порушені права позивача, а тому суд не бере до уваги аргументи останнього про те, що оскаржувані рішення порушують його права, як суб'єкта відносин у сфері державної регуляторної політики, оскільки позивач є особою з інвалідністю II групи та має право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що доводи позивача є абстрактними, без жодного обґрунтування негативного впливу цього рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача, що свідчить про відсутність самого предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, в чому і полягає завдання адміністративного судочинства, та фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», згідно п.5 визнано таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради №5 від 27.02.2017 року, а отже вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №5 від 27.02.2017 року «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» є такою, що не підлягає задоволенню на підставі відсутності предмету позову в цій частині.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 23.07.2019 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №269 «Про затвердження тарифів на перевезення пасажирів та багажу у електричному та автомобільному транспорті комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», згідно п. 3 якого вказано рішення виконавчого комітету міської ради від 22.10.2018 р. №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» та рішення виконавчого комітету міської ради від 22.02.2019 р. №49 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» визнати таким, що втратили чинність (т. 3, а.с.121).

Відповідно до додатку 1 до рішення виконкому міської ради 23.07.2019 р. №269 вартість проїзду пасажира та вартість перевезення багажу складає трамвай - 7 грн., тролейбус - 7 грн., автобус - 8 грн. (т. 3 а.с. 122 об.).

Отже, з прийняттям рішення виконавчим комітетом Маріупольської міської ради №269 від 23.07.2019р. втратили чинність оскаржувані рішення відповідача № 444 від 22.10.2018р. та № 49 від 22.02.2019р., що є предметом в спірних правовідносинах.

Крім того, 23.07.2019 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення №270 «Про узгодження тарифів на перевезення пасажирів у транспортних засобах, які працюють у режимі маршрутного таксі на міських маршрутах м.Маріуполя», згідно п. 2 якого вказано рішення виконавчого комітету міської ради від 27.02.2017 р. №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя» та рішення виконавчого комітету міської ради від 22.02.2019 р. №50 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах м.Маріуполя» визнати таким, що втратили чинність (т. 3, а.с.120).

Отже, з прийняттям рішення виконавчим комітетом Маріупольської міської ради №270 від 23.07.2019р. втратили чинність оскаржувані рішення відповідача № 6 від 27.02.2017р. та № 50 від 22.02.2019р., що є предметом в спірних правовідносинах.

Суд вважає за необхідно зазначити, що в даному випадку прийняття відповідачем рішень №269, №270 від 23.07.2019р. та №444 від 22.10.2018 р. (в частині втрати чинності рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №5 від 27.02.2017 року) не можна вважати виправленням суб'єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, оскільки фактично тарифи залишились згідно прийнятого рішення №49 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», а саме вартість проїзду пасажира та вартість перевезення багажу складає трамвай - 7 грн., тролейбус - 7 грн., автобус - 8 грн.

Так, згідно з ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно частин 6,9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено відсутність предмету позову, як зазначено вище, оскаржувані рішення скасовано субєктом владних повноважень, підстави для їх визнання протиправними відсутні.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки позивачем не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що спірним рішенням були порушені його права, свободи чи інтереси, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, окільки відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України (, місцезнаходження: м.Київ, пр. Перемоги, 14), Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (, місцезнаходження: Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Миколаївська, 92) про визнання протиправним та скасування рішень Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 27.02.2017 року №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах», від 27.02.2017 року №5 «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 22.02.2019 року №49 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 22.02.2019 р. №50 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6» - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 вересня 2019 року. Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.А. Мозговая