Справа № 580/2178/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року справа № 580/2178/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1 - особисто в режимі відеоконференції,

представника позивача ОСОБА_2 - за ордером в режимі відеоконференції,

представника відповідача Зосіч Г.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Управління Держпраці у Черкаській області від 31.05.2019 № 69-К про звільнення ОСОБА_1;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області, допустивши поновлення на роботі до негайного виконання;

- стягнути з Управління Держпраці у Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- відшкодувати завдану ОСОБА_1 завдану незаконним звільненням моральну шкоду стягнувши з Управління Держпраці у Черкаській області на користь ОСОБА_1 8 346 грн 00 коп.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 4 040 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що на підставі оскаржуваного наказу позивача протиправно звільнено у зв'язку з нез'явленням на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Позивач вказує, що згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 19.08.2016 № 12209/0/14-16/06 щодо застосування норм ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу" дні тимчасової непрацездатності слід розраховувати протягом робочого року. На думку позивача, робочий рік - це період часу, який за тривалістю рівний календарному року (12 місяців), але на відміну від календарного року обчислюється для кожного державного службовця не з 1 січня, а з дати призначення державного службовця на посаду в державному органі. Позивач вказує, що оскільки позивача призначено (переведено) на посаду 25 липня, кількість днів тимчасової непрацездатності з 25.07.2018 по 03.05.2019 становить 129 днів, відтак відсутні правові підстави для звільнення позивача з підстав визначених ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

Ухвалою від 23.07.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач 09.08.2019 надав до суду відзив, в якому вказав про безпідставність позовних вимог, оскільки у період з 04.05.2018 по 03.05.2019 (сумарно протягом року) головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області ОСОБА_1 внаслідок тимчасової непрацездатності був відсутній на службі 157 днів. Відповідач посилаючись на правові висновки Верховного Суду щодо застосування положень ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу" вказує, що облік часу нез'явлення на службі здійснюється сумарно протягом року, починаючи з першого дня нез'явлення на службу через тимчасову непрацездатність.

19.08.2019 позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач вказує про неприпустимість врахування при розгляді даної справи наведених відповідачем правових висновків Верховного Суду.

Судове засідання з розгляду справи призначено на 09 год 00 хв. 26.09.2019.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що 28.07.2015 відповідно до наказу Управління Держпраці у Черкаській області № 7-к від 27.07.2015 позивача призначено у порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області.

У період з 04.05.2018 по 03.05.2019 головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській області ОСОБА_1 був відсутній на службі 157 днів внаслідок тимчасової непрацездатності, що підтверджується витягами з табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, за червень 2018 року, за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за вересень 2018 року, за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за травень 2019 року та відповідними листками непрацездатності, а саме:

з 04.05.2018 по 11.05.2018 - 8 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 601369,

з 16.06.2018 по 25.06.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563216,

з 26.06.2018 по 05.07.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563199,

з 30.07.2018 по 15.08.2018 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661065,

з 15.09.2018 по 24.09.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661163,

з 03.11.2018 по 12.11.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 702073,

з 30.12.2018 по 15.01.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 758222,

з 13.02.2019 по 28.02.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731174,

з 03.03.2019 по 19.04.2019 - 47 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731242,

з 20.04.2019 по 03.05.2019 - 14 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731467.

Відповідно до наказу Управління Держпраці у Черкаській області від 31.05.2019 № 69-к "Про звільнення ОСОБА_1." припинено державну службу та звільнено позивача з посади головного державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв'язку з нез'явленням на службі більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною 6 статті 43 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Преамбулою Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) передбачено, що цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Відповідно до частини 2 статті 87 Закону № 889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб'єкта призначення може бути нез'явлення державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд або більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності (без урахування часу відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами), якщо законом не встановлено більш тривалий строк збереження місця роботи (посади) у разі певного захворювання.

За державним службовцем, який втратив працездатність під час виконання посадових обов'язків, посада зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

Наявність таких підстав припинення державної служби обумовлена тим, що тривала відсутність державного службовця у випадку тимчасової непрацездатності може негативно впливати на функціонування державного органу, де особа проходить державну службу.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що до періоду тимчасової непрацездатності зараховуються всі календарні дні звільнення від роботи за листком непрацездатності, у тому числі святкові, неробочі і вихідні дні, які припадають на такий період.

Отже, при визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез'явлення на службі здійснюється безперервно, починаючи з першого дня нез'явлення на службу через тимчасову непрацездатність. У такому разі, вихід державного службовця на службу до закінчення зазначеного періоду (120 календарних днів) - перериває такий строк та, у наступному, цей період тимчасової непрацездатності не враховується при визначенні наявності підстав припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу протягом більш як 120 календарних днів підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

При визначені наявності підстав для припинення державної служби у зв'язку з нез'явленням державного службовця на службу більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності облік часу нез'явлення на службі здійснюється не підряд, а сумарно протягом року, починаючи з першого дня нез'явлення на службу через тимчасову непрацездатність. Також у цьому разі, вихід державного службовця на службу не є тією обставиною, яка перешкоджає суб'єкту призначення реалізувати його право на припинення державної служби за його ініціативою.

При цьому, наведені законодавчі приписи обумовлюють здійснення розрахунку саме зважаючи на кількість календарних днів тимчасової непрацездатності у період перебування у трудових відносинах (проходження служби), а не кількість календарних днів тимчасової непрацездатності, які припадають на робочі дні.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 815/3259/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом не встановлено підстав для відступу від правових висновків, викладених у вказаній вище постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 815/3259/17.

При вирішенні даного спору судом враховано, що тимчасова непрацездатність повинна бути підтверджена листками непрацездатності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до витягів з табелів обліку робочого часу за травень 2018 року, за червень 2018 року, за липень 2018 року, за серпень 2018 року, за вересень 2018 року, за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, за грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року, за квітень 2019 року, за травень 2019 року, із копій листків непрацездатності період тимчасової непрацездатності позивача сумарно протягом року з 04.05.2018 становить 157 днів: з 04.05.2018 по 11.05.2018 - 8 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 601369, з 16.06.2018 по 25.06.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563216, з 26.06.2018 по 05.07.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 563199, з 30.07.2018 по 15.08.2018 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661065, з 15.09.2018 по 24.09.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 661163, з 03.11.2018 по 12.11.2018 - 10 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 702073, з 30.12.2018 по 15.01.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 758222, з 13.02.2019 по 28.02.2019 - 16 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731174, з 03.03.2019 по 19.04.2019 - 47 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731242, з 20.04.2019 по 03.05.2019 - 14 календарних днів, листок непрацездатності серія АДО № 731467.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем у спірному наказі правильно визначено підставу та причину звільнення позивача.

Звільнення позивача з займаної посади здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та за законами України, за наявності підстави, передбаченої частиною другою статті 87 Закону України "Про державну службу".

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного наказу відповідача про звільнення позивача з посади головного державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Черкаській відповідно до частини 2 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв'язку з нез'явленням на службі більш як 150 календарних днів протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності.

Вимоги позивача щодо поновлення його на посаді, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди також не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Відтак, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача, суд дійшов до висновку, що у задоволені позову слід відмовити повністю.

При цьому суд висновує про безпідставність доводів сторони позивача на висновки викладені у листі Міністерства соціальної політики України від 19.08.2016 № 12209/0/14-16/06 щодо застосування норм ч. 2 ст. 87 Закону України "Про державну службу", оскільки останній носить рекомендаційний характер та не є обов`язковим.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.10.2019.

Суддя С.О. Кульчицький