Справа № 1.380.2019.002398
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9084/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Багрія В. М.
Старунського Д. М.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з тим, що до неї не додано документа про сплату судового збору.

Копію зазначеної ухвали Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області отримало 13.09.2019, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №355.

23 вересня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Зазначене клопотання обгрунтоване тим, що апелянт є державним органом, який фінансується з Державного бюджету України, а кошти для сплати судового збору надходять частинами.

Частиною 2 статті 121 КАС України встановлено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

На підтвердження необхідності продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, апелянтом не надано суду жодних доказів.

Відтак, у зазначеній заяві апелянта від 23.09.2019 відсутні обгрунтування об`єктивної неможливості виконання ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року та необхідності продовження строку для її виконання.

Крім того, апелянтом не надано суду жодного належного доказу на підтвердження обставин, які б об`єктивно перешкоджали йому виконати зазначену ухвалу суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в ухвалі від 28 вересня 2015 року (справа № 21-5496а15).

Враховуючи вищенаведене, оскільки апелянт не навів достатніх причин, що унеможливлюють виконання вимог ухвали у встановлений законом строк, відсутні підстави для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 121, 241, 243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 1.380.2019.002398 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський