Справа № 340/2363/19
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Кропивницький справа № 340/2363/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна 7-а, м. Кропивницький, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802)
до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7, код ЄДРПОУ - 34894735)
провизнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 12.09.2019 року по ВП №59384237.

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на думку Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області державним виконавцем незаконно винесено постанову про накладення штрафу, оскільки рішення суду виконується у передбаченому постановою КМУ порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав викладених в ньому. Крім того зазначав, що виконавче провадження з виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/149/19 проведено на підставі та у спосіб визначені Законом України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.35-36).

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду на 26.09.2019 року.

В судове засідання представники сторін не прибули подавши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.56, 58).

Відповідно до ухвали занесеної до протоколу судового засідання від 26.09.2019 р. подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження (а.с.61).

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з'ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням наданих доказів, судом встановлені відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2019 р. Кіровоградським окружним адміністративнимсудом видано виконавчий лист №340/149/18 за рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести обчислення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 за нормами законодавства, які існували на день звільнення з Міністерства оборони України і призначення пенсії, тобто у розмірі 86% від сум грошового забезпечення 9720,00 грн. з 01.01.2018 року з урахуванням проведених виплат без обмеження строком (а.с.38).

За заявою представника ОСОБА_1 від 19.12.2019 р. вказаний виконавчий лист прийнято до примусового виконання, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2019 року ВП №59384237 та направлено її позивачу (а.с.37, 40).

Листом від 02.07.2019 року №12725/08-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що відповідно до покладених судовим рішенням по справі №340/149/19 на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зобов'язань, перерахунок стягувачу проведено у добровільному порядку.

Доплату в сумі 777,60 грн. (за січень 2018 року, в межах суми стягнення за один місяць, оскільки судове рішення підлягало негайному виконанню) нараховано та виплачено позивачеві у березні 2019 року. Доплату в сумі 304,33 грн. (за період з 23.03.2019 року (дата набрання судовим рішенням законної сили) по 31.03.2019 року) нараховано та виплачено позивачеві у квітні 2019 року.

Виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили (10606,58 грн. за період з 01.02.2018 року по 22.03.2019 року) здійснюватиметься відповідно до Порядку № 649 (а.с.41-42).

Вважаючи, що рішення суду не виконане державним виконавцем 17.07.2019 року винесено та направлено на адресу боржника вимогу №8108 якою зобов'язано боржника провести нарахування пенсії ОСОБА_1 та надати до відділу примусового виконання рішень інформацію щодо проведеного перерахунку та виплати пенсії по рішенню суду (а.с.49).

Листом від 26.07.2019 року №14214/08-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено, а питання щодо виплати пенсії ОСОБА_1 не було об'єктом судового розгляду при вирішенні спірних правовідносин у справі №340/149/19 (а.с.50).

12.09.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Крикун О.М. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, за невиконання законних вимог державного виконавця винесено оскаржувану постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області штраф у розмірі 5100,00 грн. (а.с.52-53).

Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, не повинно бути виконаним боржником.

З долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок було виконано та частково здійснено доплату.

З аналізу статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ слідує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Постанова КМУ №103 від 21.02.2018 року визначає, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

28.08.2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року за № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок № 649).

Згідно з п, 2 цієї постанови виплата заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, на виконання судових рішень за період до набрання судовим рішенням законної сили здійснюється відповідно до Порядку № 649.

Згідно з п. 3 Порядку № 649 боржник (орган Пенсійного фонду, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно з п, 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Отже, із зазначеного вбачається, що висновки державного виконавця фактично ґрунтуються на незгоді з висновками пенсійного органу щодо можливості застосування при виконанні рішення суду положень Кабінету Міністрів України постанови №103 та порядку 649.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КАС України у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Крім того, суд зазначає, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду виконує рішення у встановлений законом спосіб, яке не має наслідком невиконання без поважних причин рішення суду.

Згідно з вимогами статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на викладене суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Поняття суб'єкта владних повноважень дано п.7 ч.1 ст.4 КАС України у відповідності до якого суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, позивачем оскаржуються дії посадових осіб відповідача у виконавчому провадженні ВП №59384237, а Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в даних правовідносинах не здійснює публічно-владних управлінських функцій, тому не є суб'єктом владних повноважень в розумінні ч.2 ст.139 КАС України.

Отже, у зв'язку з задоволенням позову, на користь позивача належить стягнути судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна 7-а, м. Кропивницький, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7, код ЄДРПОУ - 34894735) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 12.09.2019 року по ВП №59384237 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту державним виконавцем Крикун О.М. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 12.09.2019 року по ВП №59384237 щодо накладення штрафу в сумі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна 7-а, м. Кропивницький, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7, код ЄДРПОУ - 34894735).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, за правилами, встановленими ст.ст.287, 293, 295 - 297 КАС України.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2019 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук