Справа № 160/8449/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2019 року Справа №160/8449/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року в адміністративній справі № 160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
12.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсій за віком з 01.06.2017 року з урахуванням всіх перерахунків та індексації пенсії, з виплатою всієї суми заборгованості, яка утворилася.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13.05.2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 160/8449/18 таким чином, що відмова Позивачу у поновленні пенсії є незаконною, порушує законодавство України, і висновки адміністративного суду є такими, що наслідком повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії за віком є саме поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі №160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

Ухвала суду від 14.05.2019 року в апеляційному порядку оскаржена не була.

28.05.2019 року представник ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою в якій просив суд роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 160/8449/18, зазначивши які саме висновки суду повинен урахувати відповідач, та яким чином використати їх під час повторного звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року позивача, за віком.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі №160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

Ухвала суду від 30.05.2019 року в апеляційному порядку позивачем оскаржена не була.

03.06.2019 року представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про визнання дій протиправними щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №160/8449/18, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі № 160/8449/18, та такими, що порушують права позивача, підтверджених цим рішенням суду.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року заяву представника ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року в адміністративній справі № 160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі № 160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вжити заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №160/8449/18 в частині повторного розгляду звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком з урахуванням висновків суду від 22.01.2019 року та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк у продовж одного місяця з дня отримання ухвали для надання відповіді щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного від 05.06.2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі №160/8449/18.

06.08.2019 року Пенсійним фондом було надано письмову відповідь щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року про справі № 160/8449/18. У відповіді Пенсійний фонд зазначив про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 184/03-07/26 від 27.03.2019 року повідомило позивача про необхідність особисто звернутись та подати заяву про поновлення виплати пенсії до Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, 106. Крім того, позивача повідомлено про необхідність надання оригіналу паспорту та ідентифікаційного коду та про те, що у разі неможливості особистої подачі заяви на поновлення виплати пенсії відповідно до діючого законодавства це може здійснити її законний представник. Згідно п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок) особа, яка звернулася за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідач у відповіді вказав, що як встановлено рішенням суду першої інстанції, на підставі доручення ОСОБА_2 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогою щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується карткою особистого прийому громадян №А724-п від 30.11.2017 року. У п.4.1 Порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Отже, така заява, позивачем до Головного управління не подавалась. Саме заява встановленої форми, та належним чином заповнена є підставою для поновлення чи відмови в поновленні виплати пенсії. Вдруге на адресу Позивача направлено лист "Про виконання рішення суду" від 31.05.2019 року за №280/02-07/26. Згідно даних журналів реєстрації особистого прийому громадян Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян за період з 01.01.2019 року по теперішній час ОСОБА_1 та її законний представник до відділу не звертались.

Таким чином, відповідач зазначив, що за відсутності необхідної заяви неможливо вжити вичерпних заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі № 160/8449/18.

Таким чином, згідно вказаної відповіді на виконання ухвали суду від 05.06.2019 року судом встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року Пенсійним фондом виконано не було, про що також не заперечує відповідач.

03.10.2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду вдруге із заявою в порядку положень ст. 383 КАС України про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду, у якій просив суд:

- постановити окрему ухвалу, якою визнати, що невиконання посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі №160/8449/18, містить ознаки кримінального правопорушення, та надіслати її відповідному прокурору.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що відповідач надав листа, в якому фактично продублював раніше висловлену думку про відмову у виконанні рішення суду. Відповідач знову посилається на відсутність між державами Україна і Сполученими Штатами Америки договору про виплат пенсій, що прямо суперечить рішенню

Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року за № 25рп/2009 у справі №1-

32/2009, яким положення пункту 2 частини першої статті 49 і друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІУ визнано такими, що не відповідають Конституції України. Також Відповідач знову вимагає особистої явки пенсіонера до органу ПФ України, ігноруючи той факт, що позивач позбавлена такої можливості з не залежних від неї причин за станом здоров`я. Таким чином, на думку представника позивача, відповідач не виконав рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 160/8449/18. Таким чином, вищевикладене є підставою для постановлення окремої ухвали суду.

Розглянувши заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по справі №160/8449/18, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд зазначає про таке.

Частиною 1 ст.383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 383 КАС України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Згідно із ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

12.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсій за віком з 01.06.2017 року з урахуванням всіх перерахунків та індексації пенсії, з виплатою всієї суми заборгованості, яка утворилася.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2017 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

22.02.2019 року рішення по справі № 160/8449/18 набрало законної сили.

05.03.2019 року було видано виконавчі листи по справі № 160/8449/18.

У березні представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виконання вимог рішення суду від 22.01.2019 року по справі № 160/8449/18, яке набрало законної сили.

Листом від 27.03.2019 року № 184/03-07/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення суду від 22.01.2019 року по цій справі повідомило позивача про те, що відповідно до п.2 ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Відповідно до п.1.5 Постанови Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Тобто для вирішення питання поновлення виплати пенсії позивачу необхідно особисто звернутись та подати заяву про поновлення виплати пенсії до Чечелівського відділу обслуговування громадян (Сервісний центр) за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алесеєнко , буд. 106. При собі необхідно мати паспорт та ідентифікаційний код. У разі неможливості особистої подачі заяви на поновлення виплати пенсії відповідно до діючого законодавства це може здійснити законний представник. Додатково повідомили, що підставами для прийняття рішення про припинення виплати пенсії відповідно до ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є неотримання пенси протягом 6 місяців підряд та на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Також зазначено про те, що між державами Україна та Сполучені Штати Америки договір про виплату пенсії відсутній. Органи Пенсійного фонду України в своїй діяльності керуються нормами чинного законодавства.

Отже, фактично рішення суду від 22.01.2019 року по справі № 160/8449/19 Пенсійним фондом виконано не було.

У зв`язку із чим, 03.06.2019 року представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про визнання дій протиправними щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №160/8449/18.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року заяву представника ОСОБА_1 про визнання дій протиправними щодо невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року в адміністративній справі №160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі №160/8449/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вжити заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №160/8449/18 в частині повторного розгляду звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком з урахуванням висновків суду від 22.01.2019 року та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк у продовж одного місяця з дня отримання ухвали для надання відповіді щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного від 05.06.2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі №160/8449/18.

06.08.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 05.06.2019 року Пенсійним фондом до суду було надано письмову відповідь щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року про справі №160/8449/18. У відповіді Пенсійний фонд зазначив про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 184/03-07/26 від 27.03.2019 року повідомило позивача про необхідність особисто звернутись та подати заяву про поновлення виплати пенсії до Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за адресою: м. Дніпро, вул.Надії Алексеєнко, 106. Крім того, позивача повідомлено про необхідність надання оригіналу паспорту та ідентифікаційного коду та про те, що у разі неможливості особистої подачі заяви на поновлення виплати пенсії відповідно до діючого законодавства це може здійснити її законний представник. Згідно п.2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок) особа, яка звернулася за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Також, відповідач у відповіді вказав, що як встановлено рішенням суду першої інстанції, на підставі доручення ОСОБА_2 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогою щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується карткою особистого прийому громадян №А724-п від 309.11.2017 року. В п.4.1 Порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Отже, така заява, позивачем до Головного управління не подавалась. Саме заява встановленої форми, та належним чином заповнена є підставою для поновлення чи відмови в поновленні виплати пенсії. Вдруге на адресу Позивача направлено лист "Про виконання рішення суду" від 31.05.2019 року за №280/02-07/26. Згідно даних журналів реєстрації особистого прийому громадян Чечелівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян за період з 01.01.2019 року по теперішній час ОСОБА_1 та її законний представник до відділу не звертались.

Таким чином, відповідач зазначив, що за відсутності необхідної заяви неможливо вжити вичерпних заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі № 160/8449/18.

Отже, згідно вказаної відповіді на виконання ухвали суду від 05.06.2019 року судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року Пенсійним фондом на момент подання цієї заяви виконано не було, у зв`язку із чим, 03.10.2019 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду вдруге із заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду.

Конституційний Суд України у рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 року (справа №1-26/2012) зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 1-7/2013 Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.

Так, статтею 383 КАС України, зокрема, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, та не заперечується відповідачем, рішення суду від 22.01.2019 року на день постановлення цієї ухвали Пенсійним фондом виконано не було.

Так, рішенням суду від 22.01.2019 року, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути звернення від 09.11.2017 року щодо поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст. 1 Закону № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Таким чином, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Пунктом 16 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 передбачено, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФ України або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п.2.8 якого поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі. Подання позивачем додаткових документів при поновленні виплати пенсії являється виключно його правом та не створює відповідного обов`язку щодо їх подачі.

Згідно з п.1.5 Порядку заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Таким чином, пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого законного представника.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу у порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

На підставі положень ч.6 ст.383 КАС України, суд вважає, що відповідачем порушено положення ч.2 ст.14, ч.1 ст.370 КАС України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: не виконано у повному обсязі судове рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевказане, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виконання не в повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі №160/8449/18 в частині поновлення виплати пенсії за віком з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними, оскільки порушене відповідачем право на пенсію залишається не поновленим, у зв`язку з чим, заява позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправними дій вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі №160/8449/18 в частині поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо вимого представника позивача про постановлення окремої ухвали, якою визнати, що невиконання посадовими особами відповідача рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі №160/8449/18, містить ознаки кримінального правопорушення, та надіслати її відповідному прокурору, слід зазначити про таке.

Вказані вимоги заяви не підлягають задоволенню, з тих підстав, що судом під час розгляду справи не було встановлено підстав для звернення до прокуратури.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними дій вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі № 160/8449/18 в частині поновлення виплати пенсії з 01.06.2017 року ОСОБА_1 , за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині заяви представника ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судове рішення оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков