Справа № 263/9178/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа №263/9178/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Шевчук О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2018 року (повний текст складено 29 грудня 2018 року в м. Маріуполь) у справі № 263/9178/17 (суддя І інстанції - Ковтуненко В.О.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання чинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є пенсіонером за віком з 31.05.2005р. 31.05.2005р. Лівобережним об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України м. Маріуполя (наразі - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) була призначена пенсія за віком. З 2016р. позивачка була переведена до Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя (наразі - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області). З розрахунком нарахованої УПФУ пенсії, посилаючись на відповідь відповідача №1573/02 від 18 квітня 2017р., позивач не згодна по наступних підставах. Відповідач не включив до страхового стажу період роботи позивача з 18.06.1996р. по 29.12.1996р.; з 20.08.2005р. по 31.08.2005р.; з 01.10.2007р. по 31.10.2007р.; з 01.08.2011р. по 31.12.2011р., незважаючи на той факт, що позивачем сплачувались внески до УПФУ, маються записи у трудовій книжці та наказ №611/1 від 27.12.2011р. про припинення приватної нотаріальної діяльності. Згідно розрахунку УПФУ №1 позивачу не враховується заробітна плата в періоди: з 01.07.1994р. по 30.11.1997р.; з 01.01.1998р. по 30.11.1998р.; з 01.01.1999р. по 28.02.1999р.; з 01.04.1999р. по 31.05.1999р.; з 01.07.1999р. по 31.08.1999р.; з 01.10.1999р. по 30.11.1999р.; з 01.01.2000р. по 29.02.2000р.; з 01.04.2000р. по 31.05.2000р. Не зважаючи на те, що позивач як самозайнята особа отримувала щомісяця заробітну плату та робила обов`язкові відрахування до УПФУ з кожного відпрацьованого місяця, які були передбачені діючим законодавством. Також, згідно розрахунку УПФУ №1 у графі «заробіток» сума заробітку за рік не співпадає з заробітною платою та обов`язковими відрахуваннями, які позивач сплачувала до УПФУ протягом з 1996р. по 2011р. При перерахунку пенсії у 2008р., відповідач неправомірно зробив перерахунок позивачу по стажу та заробітній платі. Найбільш доцільніший варіант перерахунку пенсії у 2008р. був тільки по стажу, так як при перерахунку пенсії по стажу та заробітній платі значно занижується коефіцієнт по заробітній платі. Таким чином позивач повинен перерахувати пенсію у березні 2008р. тільки по стажу. Позивач вважає свої права порушеними та просить визнати неправомірними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які виразились у невірному нарахуванні позивачу, при розрахунку пенсії за віком коефіцієнта по стажу та коефіцієнта по заробітній платі, а також невірному перерахунку пенсії позивача у березні 2008р. по стажу та заробітній платі та зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період 18.06.1996р. по 29.12.1996р.; з 20.08.2005р. по 31.08.2005р.; з 01.10.2007р. по 31.10.2007р.; з 01.08.2011р. по 31.12.2011р., з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року. Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відкоригувати помісячно персоніфіковані данні самозайнятої особи, яка діяла на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, ОСОБА_1 у індивідуальних відомостях про застраховану особу період з 01.07.2000р. по 27.12.2011р., а також період з 18.06.1996р. по 30.06.2000р. з урахуванням задекларованих доходів: з 18.06.1996р. по 31.12.1996р.-32000,00;з 01.01.1997р. по 31.12.1997р. 51358,00рн; з 01.01.1998р. по 31.12.1998р. 14382,00грн;з 01.01.1999р. по 31.12.1999р. 28623,39грн;з 01.01.2000р. по 31.12.2000р. 35716,00грн;з 01.01.2001р. по 31.12.2001р. 24224,00грн;з 01.01.2002р. по 31.12.2002р. 24968,00грн;з 01.01.2003р по 31.12.2003р. - 32314,00грн;з 01.01.2004р по 31.12.2004р. - 102200,00грн; з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. 33450,00грн;з 01.01.2006р. по 31.12.2006р. 12423,00грн;з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. 15124,00грн;з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. 32138,00грн;з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. 45068,00грн;з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. 106463,00грн;з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. 89526,00грн. та перерахувати коефіцієнт по заробітній платі позивачу ОСОБА_1 з урахуванням відкоригованих сум та з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року. Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 у березні 2008р по стажу як найбільш доцільніший, з урахуванням проведених виплат, з 01.03.2008 року.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2018 року у справі № 263/9178/17 позов задоволено. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період 18.06.1996р. по 29.12.1996р.; з 20.08.2005р. по 31.08.2005р.; з 01.10.2007р. по 31.10.2007р.; з 01.08.2011р. по 31.12.2011р., з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відкоригувати помісячно персоніфіковані данні самозайнятої особи, яка діяла на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, ОСОБА_1 у індивідуальних відомостях про застраховану особу період з 01.07.2000р. по 27.12.2011р., а також період з 18.06.1996р. по 30.06.2000р. з урахуванням задекларованих доходів: з 18.06.1996р. по 31.12.1996р.-32000,00;з 01.01.1997р. по 31.12.1997р. 51358,00рн; з 01.01.1998р. по 31.12.1998р.14382,00грн;з 01.01.1999р. по 31.12.1999р. 28623,39грн;з 01.01.2000р. по 31.12.2000р. 35716,00грн;з 01.01.2001р. по 31.12.2001р.24224,00грн;з 01.01.2002р. по 31.12.2002р. 24968,00грн;з 01.01.2003р по 31.12.2003р. - 32314,00грн;з 01.01.2004р по 31.12.2004р. - 102200,00грн; з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. 33450,00грн;з 01.01.2006р. по 31.12.2006р. 12423,00грн;з 01.01.2007р. по 31.12.2007р.15124,00грн;з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. 32138,00грн;з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. 45068,00грн;з 01.01.2010р. по 31.12.2010р.106463,00грн;з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. 89526,00грн. та перерахувати коефіцієнт по заробітній платі позивачу ОСОБА_1 з урахуванням відкоригованих сум та з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2008р. та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по стажу, з урахуванням проведених виплат, з 01.03.2008 року.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив оскаржене рішення суду скасувати, та направити справу на новий розгляд.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі було з`ясовано обставини в адміністративній справі та порушено принципи змагальності сторін та офіційного з`ясування усіх обставин справи, тому постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а прийняте судом першої інстанції рішення, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Представник відповідача, у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги підтримав, просив останню задовольнити, проти чого заперечували позивач та представник позивача, які вважали постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Своє рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції мотивував тим, що при нарахуванні та перерахунку пенсії позивача, відповідач діяв всупереч Закону та всупереч бажання пенсіонера, невірно нараховував стаж та заробіток позивачу протягом року з 1996р. по 2011р.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонером за віком, згідно рішення відповідача № 36252 від 31.08.2005, яке позивачем не оскаржувалось, перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області.

В період часу з 31.05.2005р. по 2016р. позивач отримувала пенсію за віком у Лівобережному об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя ( наразі - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області). З 2016р. позивач була переведена до Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя (наразі - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області).

Згідно із записом у трудовій книжці позивач, заповненої особисто позивачем за спірний період, з 18.06.1996р. по 27.12.2011 року позивач займалась приватною нотаріальною діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством Юстиції в Україні від 24.05.1996р.за №2230 та зареєстрованого в обласній юстиції Донецької області 17.06.1996р. за №103.

Згідно довідки від 26.02.2009р. №2996/2/17-013, Державна Податкова Інспекція роз`яснює, що позивач ОСОБА_1 знаходилась на податковому обліку як самозайнята особа. Як приватний підприємець не зареєстрована.

Щодо не включення до страхового стажу позивача періодів роботи з 18.06.1996р. по 29.12.1996р.; з 20.08.2005р. по 31.08.2005р.; з 01.10.2007р. по 31.10.2007р.; з 01.08.2011р. по 31.12.2011р. колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пунктів 1,2,3 частини 3 статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

В матеріалах пенсійної справи наявна довідка УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя № 6516/04 від 31.05.2015 про підтвердження реєстрації ОСОБА_3 та сплату нею зборів до пенсійного фонду з 31.12.1996 року. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження тверджень того, що вона зареєструвалась у пенсійному органі ще до початку зайняття приватною нотаріальною діяльністю, а саме у червні 1996 року.

Згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5 страховий стаж за серпень 2005 року зазначено 18 днів, за жовтень 2007 року 0 днів, данні за 2011 рік відсутні.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані показники страхового стажу у реєстрі зазначені відповідно до сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків. Доказів того, що позивачем здійснювалось в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків, відповідно до приписів пункту 2 частини 3 статті 24 Закону № 1058, суду не надано.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 18.06.1996р. по 29.12.1996р.; з 20.08.2005р. по 31.08.2005р.; з 01.10.2007р. по 31.10.2007р.; з 01.08.2011р. по 31.12.2011р., з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року слід відмовити.

Згідно приписів статті 41 Закону № 1058-ІV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Аналіз наведеної норми права дозволяє дійти висновку, що у територіального органу ПФУ відсутні функції щодо відображення повних даних про отриманий дохід особи, оскільки до обрахування заробітку для пенсії застосовується обмеження максимальною величиною заробітку.

Згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-5 територіальним органу ПФУ проводилось відображення даних про отриманий дохід позивача з урахуванням обмеження максимальною величиною заробітку, відповідно до приписів статті 41 Закону № 1058-ІV.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вимоги щодо зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відкоригувати помісячно персоніфіковані данні самозайнятої особи, яка діяла на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, ОСОБА_1 у індивідуальних відомостях про застраховану особу період з 01.07.2000р. по 27.12.2011р., а також період з 18.06.1996р. по 30.06.2000р. з урахуванням задекларованих доходів: з 18.06.1996р. по 31.12.1996р.-32000,00; з 01.01.1997р. по 31.12.1997р. - 51358,00рн; з 01.01.1998р. по 31.12.1998р. - 14382,00грн; з 01.01.1999р. по 31.12.1999р. - 28623,39грн; з 01.01.2000р. по 31.12.2000р. - 35716,00грн; з 01.01.2001р. по 31.12.2001р. - 24224,00грн; з 01.01.2002р. по 31.12.2002р. - 24968,00грн; з 01.01.2003р по 31.12.2003р. - 32314,00грн; з 01.01.2004р по 31.12.2004р. - 102200,00грн; з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. - 33450,00грн; з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.-12423,00грн; з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. - 5124,00грн; з 01.01.2008р. по 31.12.2008р. - 32138,00грн; з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. - 45068,00грн; з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. - 106463,00грн; з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. - 89526,00грн. та перерахувати коефіцієнт по заробітній платі позивачу ОСОБА_1 з урахуванням відкоригованих сум та з урахуванням проведених виплат, з 31.05.2005 року задоволенню не підлягають, як такі, що не відповідають вимогам приписів статті 41 Закону № 1058-ІV

Щодо зобов`язання Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області переглянути заяву ОСОБА_1 від 01.03.2008р. та провести перерахунок пенсії по стажу, з урахуванням проведених виплат, з 01.03.2008 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно абз. 4 ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-ІV якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини 1 статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок).

Згідно з п. 1.5. Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Відповідно до п 2.7. Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені пп. 2- 4 п. 2.1, п. 2.6 цього розділу.

Пунктом 4.1. Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Колегія суддів зазначає, що позивач в порядку, встановленому Законом № 1058-IV та Порядком, звернулась до органу Пенсійного фонду України з заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії по заробітку та стажу.

Розпорядженням відповідача від 25.03.2008 року, на підставі заяви від 14.03.2088 року, позивачу був зроблений перерахунок пенсії по заробітку та стажу.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 , оскаржуючи правомірність дій управління пенсійного органу щодо правомірності проведення перерахунку пенсії за її заявою від 14.03.2088 року, не обґрунтовує у чому саме полягають порушення відповідачем при здійсненні перерахунку її пенсії, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду, судом першої інстанції зазначено наступне.

Відповідно до частини 1статті 122 КАС України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який,якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що передбачено частиною 3статті 122 КАС України.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права.

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускаються, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з частиною 2 статті 87 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію,виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст.46 Закону України від 09липня 2003року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нарахування суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії,не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної норми дає підстави дійти висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що оскільки позивачка починаючи з 01.03.2008 року щомісячно недоотримувала суми пенсії, на виплату яких вона мала право з вини відповідача, то позивач в даному випадку не обмежений будь-яким строком щодо звернення до суду з позовом про виплату йому своєчасно не отриманої пенсії з врахуванням вже виплачених сум.

Дослідивши обставини спірних правовідносин по даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності застосовування положення частини 3 статті 122 КАС України та при визначені права позивача на звернення до адміністративного суду слід керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема в Законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і №9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини 3статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням частини 2статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» випливає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п.58 рішення у справі Seryavin та інші проти України від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, п.29).

Колегія суддів приходить до висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2018 року у справі № 263/9178/17 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2018 року у справі № 263/9178/17 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко