Справа № 120/1648/19-а
Суддя: Демитор Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 вересня 2019 р. Справа № 120/1648/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Демитор Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання:

позивача:

відповідача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку (загального/спрощеного) позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № ВН/936/199/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019 року.

У позовній заяві позивач зазначає, що 02.04.2019 року Управлінням Держпраці у Вінницькій області на підставі наказу першого заступника начальника управління Держпраці у Вінницькій області від 11.03.2019 року № 268-о видано направлення від 11.03.2019 року № 1083/04-03 на проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . За наслідком проведення інспекційного відвідування 13.03.2019 року складено Акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ВН/642/1573/НП/АВ. 02.04.2019 року начальником управління Держпраці у Вінницькій області прийнято оскаржувану постанову № ВН/936/199/АВ/П/ТД-ФС. Обґрунтовуючи протиправність цього рішення, позивач зіслався на порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування, а також на відсутність у своїх діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Порушення порядку та підстав проведення інспекційного відвідування, на думку позивача, полягало у тому що, воно проведено без передбачених законом підстав. Крім того, відповідачем порушено порядок проведення інспекційного відвідування.

Протиправність спірної постанови про накладення штрафу від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС позивач мотивує ще й тим, що висновок про допуск до роботи без укладення трудових договорів 5 найманих працівників ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) є безпідставним та ґрунтуються на припущеннях відповідача.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

04.06.2019 та 06.06.2019 року року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків вказаних в ухвалі суду від 27.05.2019 року.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10.07.2019 року.

27.06.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що під час інспекційного відвідування було виявлено 5 осіб, які працюють без оформлення трудових відносин та не підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, що є порушенням ч.1 ст. 21, ч. 3 ст. 24, ст. 253 КЗпП України. За таких обставин, дії посадових осіб Управління та державних інспекторів праці є правомірними, тому за наслідком інспекційного відвідування прийнято постанову про накладення штрафу від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС на позивачку.

10.07.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 25.07.2019 року, у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

25.07.2019 року представником позивача подано клопотання про продовження на 30 днів строку проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року клопотання представника позивача задоволено та продовжено строк проведення підготовчого провадження до 27.08.2019 року.

27.08.2019 року надійшли витребовувані судом докази.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2019 року.

У судовому засіданні 11.09.2019 року представником відповідача заявлено клопотання про виклик свідків.

Протокольною ухвалою суду від 11.09.2019 року із занесенням до протоколу судового засідання клопотання залишено без розгляду, з підстав передбачених ч. 4 ст. 180 КАС України, з гідно якої, клопотання та заяви учасника справи з питань, визначених у ч. 3 цієї статті, подані після закриття підготовчого засідання, залишаються без розгляду, за винятком випадків, коли вони стосуються доказів, поданих після закриття підготовчого засідання. Оскільки в межах підготовчого провадження судом здійснено всіх необхідні дії, в тому числі з`ясування у сторін наявності клопотань щодо допиту свідків, які в свою чергу в останніх були відсутні, суд не вбачає підстав для задоволення такого клопотання на стадії розгляду справи по суті.

Крім того відповідно до ч. 2 с. 65 ККАС України, свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання, однак, в клопотанні не вказано адресу осіб, яких належить викликати в якості свідків в судове засідання.

11.09.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву та відкладено розгляд справи на 18.09.2019 року.

18.09.2019 року розгляд справи відкладено на 25.09.2019 року.

В судовому засіданні 25.09.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у адміністративному позові та зазначив, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність згідно чинного законодавства та працю неоформлених працівників не використовує.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позову, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у відзиві на позовну заяву та зазначили, що обставини, які встановлені під час інспекційного відвідування вказують на те, що позивачка допустила працівників в кількості 5 осіб до виконання трудових функцій без укладання трудових договорів.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд встановив наступне.

11 березня 2019 року головним державним інспектором ОСОБА_13 службовою запискою повідомлено першого заступника начальника Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_17, про те, що від жителів смт. Вендичани надійшла інформація, що ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_7 використовують найману працю без оформлення трудових відносин (а.с.13).

11 березня 2019 року Управлінням Держпраці у Вінницькій області прийнято наказ № 268-О, яким інспектору Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_14, за участю начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів ОСОБА_15, головних державних інспекторів цього ж відділу , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_16 доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 (юр. адреса: АДРЕСА_1 ) з питань додержання законодавства про працю за пунктами 3.1, 3.7, 3.9, 3.10, 11.1 форми акту, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року № 1338. Вказаним наказом визначено період проведення інспекційного відвідування « 12.03.2019 та 13.03.2019» (а.с.14).

На підставі Наказу, 11 березня 2019 року за № 1083/04-03 видано направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за юридичною адресою АДРЕСА_1 . У направлені вказано, що воно є дійсним -з 12 по 13 березня 2019 р. (а.с.16).

12 березня 2019 року інспектором праці Жовміром К.О. здійснено спробу проведення інспекційного відвідування за наслідком чого складено акт серії ВН 642/1573/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування. Підставами складення цього акту вказано:

- ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування;

- ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів ;

- ненадання керівником/працівниками об`єкта відвідування усних/письмових пояснень з питань, що стосується законодавства про працю;

- відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

У зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, 12 березня 2019 року складено вимогу про надання/поновлення документів серії ВН № 642/1573/НП. У вимозі вказано на необхідності надання до 9:30 год. 13 березня 2019 року наступних документів:

- письмову інформацію про осіб, праця яких використовується за місцем провадження господарської діяльності;

- письмові трудові договори укладені з працівниками;

- повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу;

- документи, що підтверджують сплату ЄСВ з працівників;

- інші документи (а.с.18).

13 березня 2019 року працівниками Управлінням Держпраці у Вінницькій області складено акт інспекційного відвідування серії ВН № 642/1573/НП/АВ, у якому йдеться про виявлення в ході інспекційного відвідування порушень ч. 1 ст. 21 та ч. 1, 3 ст. 24, ст. 253 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413, а саме допущення до роботи працівників без укладення трудових договорів (а.с.25-29).

В акті зазначено, що 12.03.2019 року інспекторами праці обстежено місце здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження встановлено, що на першому поверсі знаходиться кафе «Бистро», де здійснює господарську діяльність ОСОБА_1 , а на другому поверсі знаходиться магазин «Будівельник», де здійснюють господарську діяльність ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

В магазині «БУДІВЕЛЬНИК» виявлено 2 особи жіночої статі, дії яких пов`язані з трудовою діяльністю та відповідають посаді продавець - консультант згідно ДКХП. Зазначені особи усно пояснили, що працюють у ОСОБА_1 та надали копію витягу з ЄДРЮОФОПГФ ОСОБА_1 , що зафіксовано на відео. Через деякий час зафіксовані особи ідентифікували себе, як ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді продавця - консультанта з 24.01.2018 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка стажується на посаді продавця - консультанта з лютого 2019 року. Обидві особи інспекторам праці ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зазначили графік внутрішнього трудового розпорядку (початок роботи о 08:00, закінчення роботи о 17:00, вихідний день - неділя), додатково повідомили, що працюють в інтересах ФОП ОСОБА_7 , однак відмовилися надавати письмові пояснення, що зафіксовано в акті візуального обстеження.

В кафе «Бистро», що знаходиться на першому поверсі будівлі, виявлено 4 особи жіночої статі дії яких пов`язані з трудовою діяльністю та відповідають наступним професіям за ДКХП: кухар, помічник кухаря, офіціант та прибиральник службових приміщень. Одна з осіб жіночої статі ідентифікувала себе як ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та пред`явила паспорт громадянина України та відмовилася від письмових пояснень з питань дотримання законодавства про працю. Інші особи жіночої статі, які станом на 12.03.2019 року орієнтовно о 15 год. 40 хв. знаходилися у кафе «Бистро» відмовились ідентифікувати себе, вчиняли інспекторам праці перешкоду в проведенні інспекційного відвідування шляхом відмови від дачі усних або письмових пояснень та квапливо покидали приміщення закладу харчування через службові виходи. Засобами відеозапису зафіксовано як 12.03.2019 року ФОП ОСОБА_1 усно пояснила, що використовує працю двох осіб, допустила їх до роботи без укладання трудових договорів, після чого зазначила, що працюють вони у неї орієнтовно 5 (п`ять) днів. При собі документів необхідних для проведення інспекційного відвідування вона не має, про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та письмова вимога від 12.03.2019 року.

13.03.2019 року о 09 год. 30 хв. згідно наданої письмової вимоги ФОП ОСОБА_1 надала копії трудових договорів укладених 13.03.2019 року з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ; копію повідомлення ДФС від 12.03.2019 року про прийняття працівників на роботу з 13.03.2019 року, копію квитанції №2 про подання повідомлення до ДФС 12.03.2019 року о 21 год. 55 хв; копію наказу №1 про прийняття працівників на роботу з 13.03.2019 року. Далі, підприємець надала письмове пояснення в якому зазначила, що здійснює підприємницьку діяльність в кафе «Бистро» як ФОП з 01.02.2019 року, до цього часу працювала кухарем у ФОП ОСОБА_7 ; пояснила, що 12.03.2019 року присутні в закладі особи жіночої статі ознайомлювались з роботою ( ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ). Додатково інспекторам праці підприємець пояснила, що ОСОБА_3 12.03.2019 року тренувалась в обслуговуванні клієнтів і здійснювала продаж товару самостійно. Аналогічно, ОСОБА_2 12.03.2019 року ознайомлювалась з роботою помічника кухаря, а саме готувала салати самостійно (пояснення додаються). Обидві вищезазначені працівниці підтвердили зазначену підприємцем інформацію та надали письмові пояснення (додаються до акта).

В п.7 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що згідно ст. 24 КЗпП України укладання трудового оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Відповідно, при інспекційному відвідуванні за принципом об`єктивності та неупередженості на підставі отриманої інформації з документів, пояснень та візуального огляду робиться висновок, що зазначені вище особи в кількості 5-ти (п`яти) дійсно виконують певну роботу з відома роботодавця (ФОП ОСОБА_1 ), процес трудової діяльності регулюється, визначено робоче місце, виконувана трудова функція (завдання та обов`язки) відповідає певним професіям, фіксується час виконання робіт (початок та завершення), - що в загальній сукупності має ознаки трудових відносин.

Таким чином має місце допуск працівників до роботи без укладання трудових договорів та без здійснення повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу, що є порушенням ч.І ст. 21 КЗпП України, ч. З ст. 24 КЗпП України та ПКМУ №413 від 17.06.2015 року «Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Працівники, в кількості 5-ти осіб, які допущені до роботи без укладання трудових договорів у ФОП ОСОБА_1 , не підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, що є порушенням ст. 253 КЗпП України. Будь-яких інших документів, що свідчать про протилежне під час заходу державного контролю інспекторам надано не було.

В подальшому ФОП ОСОБА_1 надано заперечення до акту інспекційного відвідування від 13.03.2019 року (а.с.29-31).

Листом Управління Держпраці у Вінницькій області від 25.03.2019 № 1307/04-04 ОСОБА_1 повідомлено, що заперечення наданні з порушенням строків зазначених у п. 21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, а тому не можуть бути взяті до уваги (а.с.36).

Приписом Управління Держпраці у Вінницькій області про усунення виявлених порушень від 19.03.2019 № ВН 642/1573/НП/АВ/П Сорокату Н.О. зобов`язано усунути встановленні під час інспекційного відвідування порушення .

Листом Управління Держпраці у Вінницькій області від 22.03.2019 № 1307/04-04 ОСОБА_1 повідомлено, що заперечення до акта інспекційного відвідування від 13.03.2019 № 642/1573/НП/АВ були надані з порушенням строків, а отже нею було порушено п. 21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю від 26.04.2017 № 295. Тому, надіслані зауваження не можуть бути враховані при вжитті заходів щодо притягнення винної особи до відповідальності.

02 квітня 2019 року на підставі акту інспекційного відвідування від 13.03.2019 № ВН/642/1573/НП/АВ відповідачем прийнято постанову № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 500760,00 гривень (4х4173х30) на підставі абз 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України (а.с.37-38).

Спір у справі виник у зв`язку із тим, що позивач вважає, постанову від 02.04.2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС протиправною, оскільки мали місце порушення підстави і порядку проведення інспекційного відвідування, а також з огляду на безпідставність висновків відповідача про допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи 4 найманих працівників ( ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ) без оформлення з ними трудових відносин.

Визначаючись щодо позовних вимог у контексті встановлених обставин справи та аргументів сторін, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

В цьому випадку, слід наголосити, що Закон № 877-V визначає основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а як слідує з тлумачення поняття принцип - це твердження, яке сприймається як головне, важливе, суттєве, неодмінне або, принаймні, бажане.

Статтею 1 Закону № 877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з частиною 5 вказаної вище статті Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону № 877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону № 877-V.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Крім того, у абзаці 5 частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, штрафи можуть бути накладені на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Щодо аргументів позивача про порушення підстав для проведення інспекційного відвідування, як підставу для скасування постанови, то надаючи їм оцінку суд виходить із таких мотивів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться з таких підстав:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) за інформацією:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів;

7) Пенсійного фонду України та його територіальних органів;

за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю (п.6 Порядку №295).

Згідно з п. 8 Порядку № 295 визначено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

П.10 Порядку № 295 передбачено, що тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

В даному ж випадку, як слідує з пояснень відповідача та матеріалів справи, підставою для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 слугувало те що, головному державному інспектору ОСОБА_13 стало відомо від жителів смт. Вендичани про допуск до роботи осіб без укладення трудового договору, що в свою чергу, на думку відповідача, можна віднести до підстав визначених п.п.3 п.5 Порядку №295 ( за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту).

Разом з тим, суд не погоджується з такими висновками відповідача та звертає увагу, що інспекційне відвідування є позаплановою формою заходу контролю.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Перелік підстав проведення позапланових заходів контролю є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі наказу № 268-о від 11.03.2019 року, підставою для прийняття якого стала службова записка головного державного інспектора Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_13 від 11.03.2019 року № 106 (а.с. 13, 14). Судом витребувано докази в підтвердження підстав перевірки, а саме докази звернення жителів смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області. Однак таких доказів відповідачем надано не було.

Наказ № 268-о від 11.03.2019 року зареєстровано у книзі наказів Управління Держпраці у Вінницькій області (а.с. 117). Однак, згідно цього наказу, підставою слугувала службова записка начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_15 від 11.03.2019 року № 106, а не головного державного інспектора - ОСОБА_13 .

Суд звертає увагу, що ст.6 Закону України №877-V не передбачено такої підстави проведення позапланового заходу як повідомлення посадовій особі управління Держпраці інформації від жителів того чи іншого насаленого пункту.

Як вбачається з вказаних вище норм, вони містять вказівку на те, що у випадку коли перевірка проводиться за зверненням особи, проведення такої перевірки повинно бути погоджене центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

При цьому, про таку підставу як повідомлення жителів смт. Вендичани позивачу повідомлено не було, підставою інспекційного відвідування в наказі та направленні зазначено п.п.3 п.5 Порядку №295 та службова записка начальника відділу Держпраці у Вінницькій області ОСОБА_15 , що не відповідає дійсним обставинам.

З урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши наказ про проведення перевірки, суд зазначає, що в ньому відсутні посилання на джерела інформації, з яких був зроблений висновок про наявність нібито порушень трудового законодавства з боку позивача. З вищенаведеного вбачається, що підстави передбачені законодавством для проведення інспекційного відвідування у відповідача були відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 31.01.2019 року у справі № 809/799/17.

Як зазначалось вище, відповідач прийняв постанову про накладення штрафу на позивача, у зв`язку із допущенням до роботи 4 працівників без оформлення трудових відносин.

Прибувши на місце проведення перевірки, в магазині «Будівельник», що знаходиться на другому поверсі приміщення, було виявлено дві особи ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які усно пояснили що працюють у ФОП ОСОБА_1 Письмові пояснення не відбирались.

Однак, відповідач прийшов до поспішних висновків, що ці особи працюють у ФОП ОСОБА_1 , оскільки остання здійснює свою підприємницьку діяльність на першому поверсі в кафе «Бистро» та жодного відношення до магазину «Будівельник» немає.

Щодо двох інших осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 в письмових поясненнях пояснила, що з 13.03.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у трудових відносинах з позивачкою, про що надані відповідні копії трудових договорів.

Згідно свого пояснення від 13.03.2019 року, ОСОБА_2 зазначила, що з 13.03.2019 року працює помічником повара в кафе «Бистро». 12.03.2019 року вона ознайомлювалась з майбутньою роботою, яку визначила для неї ОСОБА_1 та попередньо ставила завдання які ОСОБА_2 виконувала. Зазначила, що робочий день триває з 9:00 год. до 18:00 год., обідня перерва з 12:00год. до 13:00 год. Заробітна плата складає 4000 грн., вихідний день- неділя. Заяву на прийняття на роботу ще не писала, з наказом про прийняття ознайомлена

Також, в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_3 від 13.03.2019 року. Остання зазначила, що з 13.03.2019 року працює офіціантом. 12.03.2019 року ознайомлювалась з майбутньою роботою. Робоче місце їй визначила ОСОБА_1 , яка безпосередньо ставить завдання та контролює їх виконання. Робочий день з 13:00 год. до 21:00 год., обідня перерва за 16:00 год. до 17:00 год., вихідний день - неділя. Заробітна плата складає 4000 грн. Заяву на прийняття на роботу ще не писала, з наказом про прийняття ознайомлена.

Крім того, 06.03.2019 року між позивачкою та ОСОБА_2 , та між позивачкою і ОСОБА_3 укладено договорі № 1 та № 2 про надання послуг, відповідно до яких позивачка надає зазначеним особам послуги з підвищення кваліфікації у сфері діяльності з обслуговування їжею та напоями у традиційних ресторанах , ресторанах швидкого обслуговування, за що отримує плату. Зобов`язання за договорами № 1 та № 2 від 06.03.2019 року виконані в повному обсязі, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили оплату за отримані послуги від ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується копіями квитанцій №0.0..1 та № 0.0..1.

На момент складання акту про інспекційне відвідування від 13.03.2019 року та винесення постанови від 02.04.2019 року про накладення штрафу, відповідачу були надані трудові договори з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Однак, вищезазначеним документам і поясненням не надано належної оцінки посадовими особами управління Держпраці під час винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Крім того, судом встановлено, що інспекторами праці одночасно проводилося інспекційне відвідування за адресою АДРЕСА_2 та ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7 притягнуто до відповідальності за допущення до роботи без оформлення трудових відносин двох осіб, а саме ОСОБА_5 і ОСОБА_11 , які, ніби то працюють і в кафе «Бистро» і в магазині "Будівельник" на другому поверсі, про що свідчать акти інспекційних відвідувань ФОП ОСОБА_1 № ВН 642/1573/НП/АВ та ФОП ОСОБА_7 . № ВН 641/209/НП/АВ.

Хоча, в своїх поясненнях особи вказали підстави свого перебування на місці проведення інспекційного відвідування, відповідач не врахував їх, зворотного не довів, а за наслідок склав акт інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 згідно якого було виявлено 4 особи, які працюють без оформлення трудових відносин.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф за допуск до роботи 4 осіб, адже особа на ім`я ОСОБА_6 не ідентифікована інспектором праці.

Вимоги до розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю) встановлені ст. 7 Закону від 05.04.2007 № 877-V.

Частиною першою статті 7 Закону від 05.04.2007 № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Однак, інспекційне відвідування проведено не за адресою, зазначеною в направленні та наказі на проведення перевірки, а саме: АДРЕСА_1 , а натомість інспекційне відвідування проведене за адресою: АДРЕСА_2 .

Що, безспірно, є порушенням зі сторони відповідача.

Відповідно до п. 1-2 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Надавши правову оцінку обставинам пов`язаним із процедурою проведення інспекційного відвідування позивача суд встановив, що відповідачем допущено ряд вказаних вище порушень. Виявлені порушення вказують на те, що Управлінням Держпраці у Вінницькій області реалізовано повноваження із проведення контрольного заходу із недотриманням норм п. 1-2 ч. 2 ст. 2 КАС України, наслідком чого є висновок суду про протиправність оскаржуваної постанови від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС.

Щодо аргументів позивача про неправомірне залучення інспектором праці ( ОСОБА_14 ), інших інспекторів, у процесі інспекційного відвідування, то такі судом до уваги не беруться, оскільки підставою їх участі є наказ від 11.03.2019 року № 268-о «Про проведення інспекційного відвідування». При цьому Порядок № 295, на який посилається позивач, не містить прямих норм про допустимість проведення інспекційного відвідування лише інспектором праці одноособово.

Відносно доводів позивача про неврахування відповідачем поданих зауважень до акту інспекційного відвідування, то такі теж судом оцінюються критично, із наступних мотивів.

Судом встановлено, що датою акту інспекційного відвідування щодо позивача є 13.03.2019 року.

Згідно п. 21 Порядку № 295, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Однак, встановити дату подання заперечення до акта перевірки встановити неможливо, оскільки відсутні такі відомості, однак датою отримання відповідачем заперечння є 19.03.2019 року, про що свідчить відмітка. Тобто, позивачем заперечення надані з порушенням строків п. 21 Порядку, що і стало правомірною підставою для неврахування їх відповідачем.

Надаючи оцінку аргументам позивача про відсутність у її діях складу порушення норм абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України (відсутність факту допуску до роботи без укладення трудових договорів 5 найманих працівників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ) суд виходить із таких мотивів.

Нормативною підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, що стало предметом судового контролю, стала норма абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в силу якої юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Із тексту оскаржуваної позивачем постанови від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС встановлено, що основною підставою для її прийняття як і для висновків відповідача про фактичний допуск 4 працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) стала їх присутність в приміщенні за адресою: вул. Вінницька, 47 Ж, смт. Вендичани, Могилів-Подільський район, Вінницька область, в якому проведено інспекційне відвідування.

Однак, відповідачем не взято до уваги всіх обставин, що мають значення для надання вірної правової оцінки діям ФОП ОСОБА_1 , а висновки про допущення до роботи без укладання трудового договору відповідних працівників ґрунтуються на припущеннях.

Суд зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме за допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем надано до матеріалів справи достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують дотримання позивачем вимог КЗпП України, при цьому, докази які містяться в матеріалах справи, надані відповідачем, не підтверджують факт порушення позивачем вимог КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд надавши правову оцінку постанові від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС, яка є предметом оскарження встановив, що відповідач не мав підстав для видачі наказу на проведення такої перевірки, оскільки процесуальним законодавством передбачено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати для призначення перевірки. Крім того, вимог щодо урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття не дотримався. При цьому, спірна постанова ґрунтується на суб`єктивних висновках та припущеннях відповідача, які знайшли своє спростування при розгляді цієї справи у суді. Зазначені недоліки в процедурі обґрунтування рішення суб`єктом владних повноважень, у сукупності із встановленими порушеннями процедури проведення інспекційного відвідування позивача у справі є підставою для задоволення позовних вимог та скасування постанови від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС.

Вирішуючи процесуальне питання пов`язане із розподілом понесених сторонами судових витрат, суд керуючись нормами ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із Управління Держпраці у Вінницькій області в користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 5007,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Вінницькій області від 02 квітня 2019 року № ВН 642/1573/НП/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 500760,00 грн.

Стягнути із Управління Держпраці у Вінницькій області в користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 5007,60 грн. (п`ять тисяч сім гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Відповідач:

Суддя Демитор Наталія Володимирівна