Справа № 200/6610/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р. Справа№200/6610/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Галатіної О.О.,

при секретарі Пустові Ю.С.

за участю

представника позивача Єлізарової К.Д.,

представника відповідача Єременка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (, 85043, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійське, буд. 1а) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 16..11.2018 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 16..11.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про необґрунтованість висновків податкового органу про відсутність реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентами: ПП МП фірма «Апрель» (код за ) за травень 2015 р., ТОВ «НВП «Інструментальний центр» () за травень 2015 р., ТОВ «Лідер-Мегаполюс» (код за ) за травень 2015 р., ТОВ «ТД Фаворит Груп» (код за ) за вересень 2015 р., ПП «Антей-В» (код за ) за квітень 2016 р., ПП ВКФ «Єврометиз» (код за ) за вересень 2016 р., ТОВ «Альянс Опт-Трейд» (код за ) за листопад 2016 р., оскільки у позивача наявні всі первинні документи, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту.

Представник позивача під час судового засідання на позовних вимогах наполягав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, про що надав відзив на позовну заяву від 03.06.2019 р. а також пояснення від 28.08.2019 р. відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення винесено податковим органом в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування. Вказав на те, що під час перевірки податковим органом встановлений факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, факт формування податкового кредиту по операціях, що мають нереальних характер між позивачем та контрагентами ПП МП фірма «Апрель», ТОВ «НВП «Інструментальний центр», ТОВ «Лідер-Мегаполюс», ТОВ «ТД Фаворит Груп», ПП «Антей-В», ПП ВКФ «Єврометиз», ТОВ «Альянс Опт-Трейд».

Враховуючи викладене, просив в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» зареєстровано в якості юридичної особи та внесено в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом , перебуває на обліку як платник податків в ОФІСІ ВЕЛИКИХ ПЛАТНИКІВ ПОДАТКІВ ДЕРЖАВНОЇ ФІСКАЛЬНОЇ СЛУЖБИ.

26.10.2018 р. за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП МП фірма «Апрель» (код за ) за травень 2015 р., ТОВ «НВП «Інструментальний центр» () за травень 2015 р., ТОВ «Лідер-Мегаполюс» (код за ) за травень 2015 р., ТОВ «ТД Фаворит Груп» (код за ) за вересень 2015 р., ПП «Антей-В» (код за ) за квітень 2016 р., ПП ВКФ «Єврометиз» (код за ) за вересень 2016 р., ТОВ «Альянс Опт-Трейд» (код за ) за листопад 2016 р., складено акт №89/28-10-46-14-37014600.

З висновків акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення:

- п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України (що діяли на момент здійснення господарських операцій) в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 157 982, 71 грн., у т.ч. по періодах:

-за травень 2015 р. на суму ПДВ 26 802,68 грн.,

-за серпень 2015 р. на суму ПДВ 7 590,40 грн.,

-за вересень 2015 р. на суму ПДВ 28 191,91 грн.,

-за грудень 2015 р. на суму ПДВ 5 743,44 грн.,

-за лютий 2016 р. на суму ПДВ 2 554,92 грн.,

-за жовтень 2016 р. на суму ПДВ 18 000,00 грн.,

-за грудень 2016 р. на суму ПДВ 27 686,71 грн.,

-за січень 2017 р. на суму ПДВ 14 686,74 грн.

На підставі акту перевірки ОФІСОМ ВЕЛИКИХ ПЛАТНИКІВ ПОДАТКІВ ДЕРЖАВНОЇ ФІСКАЛЬНОЇ СЛУЖБИ було прийнято податкове повідомлення-рішення 16.11.2018 р. №, яким збільшено грошове зобов`язання за податковим зобов`язанням з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 157 877 грн. 77 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78 938 грн. 89 коп.

Предметом розгляду даної адміністративної справі є правомірність прийняття зазначеного податкового повідомлення - рішення.

Щодо правовідносин позивача із ПП «ВКФ «ЄВРОМЕТИЗ», господарські правовідносини відбулись на підставі договору поставки від 05.09.2016 р. №2033-ДУ, предметом якого є постачання постачальником (ПП «ВКФ «ЄВРОМЕТИЗ») продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. Оплата робіт здійснюється замовником (ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ») на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки. Спосіб оплати - безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Продукція (товар) за умовами договору поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією від 06.09.2016 р. №б/н (болти закладні в зборі). Місце постачання - ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ», Шахта «Новодонецька», Україна, Донецька обл.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковою накладною від 07.09.2016 р. №1/09 та між сторонами укладено акт №1/09 прийому - передачі продукції. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкову накладну №1 від 07.09.2016 р., виписав рахунок на оплату №1/09 від 07.09.2016 р.

Продукція була оплачена за платіжним дорученням від 06.10.2016 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортною накладною від 07.09.2016 р. №18, отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальною особою - Овсянніковою Л.К. за довіреністю №620, виданою позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткового ордеру №.

Не зважаючи на те, що поставлена продукція за видатковою накладною від 07.09.2016 р. №1/09 відповідно до Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. №48 «Про затвердження Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні» (був чинний у спірному періоді) не входить до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, позивачем надано сертифікат відповідності №UA1/099/0006848-14 та сертифікат якості №602312186.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від ПП «ВКФ «ЄВРОМЕТИЗ», позивачем до суду надані наступні документи: накладна - вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) товару від 03.10.2016 р. №; акти на списання товаро-матеріальних цінностей: від 03.08.17 №; від 25.08.2017 р. №; від 26.09.2017 р. №; від 24.10.2017 р. №; бухгалтерська довідка від 10.0-7.2019 р. щодо залишку товару станом на 10.07.2019 р.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №04609746 від 30.03.2005 р., довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №692461, рішенням власника про призначення директора від 01.08.2007 р. №б/н; наказом №9-к від 01.08.2007 р. про призначення директора, довідкою з банку від 04.06.2013 р. про наявність рахунків. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП «ВКФ «ЄВРОМЕТИЗ» станом на 20.07.2019 р.

Щодо правовідносин позивача із ПП «АННТЕЙ-В» господарські правовідносини відбулись на підставі договору поставки від 11.12.2014 р. №1682-ДУ, предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ПП «АННТЕЙ-В» - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією від 15.01.2016 р. №б/н (шпала дов. 1,2 м. ш.16-24 см. Т.140 мм.). Місце поставки - м. Добропілля, склад ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ».

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковою накладною №6 від 04.04.4016 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкову накладну №6 від 04.04.2016 р.

Продукція була оплачений за платіжним дорученням № від 26.01.2017 р., з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 17.11.2016 р. №2087-ДУ.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортною накладною від 04.04.2016 р. №б/н, отримання товару здійснювалось матеріально-відповідальною особою - Іваненко І.І., за довіреністю №124, виданою позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткового ордеру від 04.04.2016 р. №.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від ПП «АННТЕЙ-В», позивачем до суду надані наступні документи: накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 25.06.2016 р., №, від 07.07.2016 р. №; від 16.07.2016 р. №; від 28.07.2016 р. №; від 23.06.2016 р. №; від 24.06.2016 р. №, а також акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 30.11.2016 р. №; від 01.07.2016 р. №б/н; від 01.08.2016 р. №б/н.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію від 11.07.2007 р., свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100053746 від 18.07.2007 р., наказом №1 від 11.07.2007 р., довідкою про ПП «АННТЕЙ-В, паспортом на директора та карткою фізичної особи-платника податків, довідкою про взяття на облік платника податків №9962/1-10-29 від 12.07.2007 р., довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №03-78-296, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП «АННТЕЙ-В станом на 20.07.2019 р.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ «ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС» господарські правовідносини відбулись на підставі договорів поставки від 23.09.2014 р. №ДУ-2014/441-КП; №775-ДУ-УМТС від 26.02.2015 р., предметом яких є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаними договорами позивач є - покупцем, а ТОВ «ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС» - постачальником. Продукція (товар) за договорами поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2000 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями від 22.12.2014 р. №б/н; №б/н від 17.04.2015 р.; №б/н від 03.03.2015 р.; №б/н від 21.04.2015 р.; №б/н від 17.04.2015 р. (бетоніт М100; шпилька М20Х180 з 2-ма гайками, шпилька М20Х200 з 2-ма гайками, шпилька М20Х250 з 2-ма гайками, шпилька М20Х300 з 2-ма гайками, шпилька М30Х300 з 2-ма гайками, шпилька М16Х180 з 2-ма гайками, шайба 24). Місце поставки продукції зазначені у відповідних специфікаціях.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №157 від 05.05.2015 р.; №159 від 06.05.2015 р.; №173 від 12.05.2015 р.; №174 від 13.05.2016 р.; №156 від 05.05.2015 р.; №170 від 12.05.2015 р.; №171 від 12.05.2015 р.; №175 від 15.05.2015 р.; №197 від 26.05.2015 р.; №172 від 12.05.2015 р.. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №2 від 05.05.2015 р.; №4 від 06.05.2015 р.; №10 від 12.05.2015 р.; №11 від 13.05.2015 р.; №1 від 05.05.2015 р.; №7 від 12.05.2015 р.; №8 від 12.05.2015 р.; №21 від 15.05.2015 р.; №46 від 26.05.2015 р.; №9 від 12.05.2015 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями від 08.09.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 02.10.2015 р. №; від 29.10.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 02.10.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №Р157 від 05.05.2015 р., №Р159 від 06.05.2015 р.; №Р173 від 12.05.2015 р.; №Р174 від 13.05.2015 р.; №Р156 від 05.05.2015 р.; №Р170 від 12.05.2015 р.; №Р197 від 26.05.2015 р.; експрес-накладними №9843, №2240; №6875. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості №110 від 29.01.2015 р., №UA1.070.0095889-11, паспорт якості №31; паспорт якості №22; паспорт якості №23; паспорт якості №21.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від ТОВ «ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС», позивачем до суду надані наступні документи: картки складського обліку №ШТ-2 на 4 арк.; №ДУ000006564 від 13.05.2015 р.; №191 від 21.05.2015 р.; №10/05 від 26.05.2015 р.; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та на використання/списання від 18.05.2015 р. №68; від 13.08.2015 р. №; від 05.02.2016 р. №4; від 08.01.2016 р. №; від 25.12.2015 р. №; від 23.11.2015 р. №; від 12.10.2015 р. №; від 29.09.2015 р. №; від 29.07.2017 р. №; від 22.06.2015 р. №8/06; від 31.08.2015 р. №; від 22.09.2015 р. №; від 05.06.2015 р. №419; від 15.06.2015 р. №б/н; №3/06; від 12.06.2015 р. №52/5; від 14.05.2015 р. №ДУ000006629; від 15.05.2015 р. №ДУ000006655; від 14.05.2015 р. №ДУ000006626; від 15.05.2015 р. №ДУ000006656; від 26.05.2015 р. №10/05; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 26.05.2015 р. №10/05; від 21.05.2015 р. №191; від 20.11.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 20.11.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 02.11.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 06.01.2016 р. №; від 15.09.2015 р. №; від 16.09.2015 р. №; від 16.09.2015 р. №7; від 02.11.2015 р. №; від 24.11.2015 р. №; від 24.11.2015 р. №; від 17.09.2015 р. №; від 03.11.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 19.10.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 14.05.2015 р. №ДУ000006626; від 14.05.2015 р. №ДУ000006621; від 13.05.2015 р. №ДУ000006578; від 13.05.2015 р. №ДУ000006577; від 26.05.2015 р. №10/05; №63; від13.05.2015 р. №ДУ000006563; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 13.05.2015 р. №ДУ000006559; від 21.05.2015 р. №191; від 26.05.2015 р. №53/:; від 12.06.2015 р. №52/5; №7; звіти про використання ТМЦ №б/н 01.06.2015 р.; станом на 31.06.2015 р; станом на 24.06.2015 р.; від 12.06.2015 р., станом на 24.06.2015 р.; №4/3 від 27.05.2015 р.; від 27.05.2015 р. №б/н; від 24.06.2015 р. №б/н; акти про використання та списання ТМЦ від 28.12.2016 р. №; від 28.03.2016 р. №; від 28.03.2016 р. №; від 29.02.2016 р. №; від 28.09.2015 р. №; від 19.10.2015 р. №; від 24.10.2017 р. №; від 05.11.2015 р. №; від 17.01.2016 р. №; від 17.09.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 20.10.2015 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт №78 від 31.07.2017 р.,

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, наказом №1 від 26.12.2013 р. про призначення директора, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.12.2013 р., витягом з Реєстру платників податку на додану вартість від 14.01.2014 р., витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.01.2014 р.. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС» станом на 20.07.2019 р.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ «ННВП ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР» господарські правовідносини відбулись на підставі договору постачання №949-ДУ-УМТС від 26.03.2015 р., предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ТОВ «ННВП ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР» - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2000 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями №б/н від 26.03.2015 р.; №б/н від 06.05.2015 р. (полотно ножівкове ручне 300Х12,5; обушок з пикою; сокира 1 кг з ручкою; ножівка по металу; відро оцинковане 12 л., 15 л.; круг відрізний 180Х1,6Х22; круг відрізний 150Х1,6Х22; круг відрізний 180Х2,5Х22; кувалда з ручкою 2кг; кувалда з ручкою 3кг; кувалда з ручкою 4кг та інший товар, зазначений у специфікаціях та поставлений за видатковими накладними). Місце поставки продукції зазначені у відповідних специфікаціях.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №Інс-000269 від 13.05.2015 р.; №Інс-000301 від 13.05.2015 р.; №Інс-000302 від 13.05.2015 р.; №Інс-000297 від 20.05.2015 р.; №Інс-000298 від 20.05.2015 р.; №Інс-000299 від 13.05.2015 р.; №Інс-000300 від 13.05.2015 р.; №Інс-000344 від 12.05.2015 р.; №Інс-000345 від 13.05.2015 р.; №Інс-000346 від 13.05.2015 р.; №Інс-000348 від 28.05.2015 р.; №Інс-000376 від 28.05.2015 р.; №Інс-000403 від 28.05.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №24 від 13.05.2015 р.; №23 від 13.05.2015 р.; №25 від 13.05.2015 р.; №45 від 20.05.2015 р.; №44 від 20.05.2015 р. та розрахунок №4 від 21.05.2015 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №44 від 20.05.2015 р.; №27 від 13.05.2015 р.; №28 від 13.05.2015 р.; №20 від 12.05.2015 р.; №26 від 13.05.2015 р.; №29 від 13.05.2015 р.; №77 від 28.05.2015 р.; №76 від 28.05.2015 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 29.02.2016 р.; №5 від 29.02.2016 р.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №13/05-5 від 13.05.2015 р.; №13/05-4 від 13.05.2015 р.; №13/05-1 від 13.05.2015 р. та експрес-накладними №3337; №7883; №3337; №3134; №3331; №3715; №4950; №2-01; №2020; №9826; №1874. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості №134 від 30.03.2015 р.; №106 від 18.03.2015 р.; №151 від 24.10.2104 р.; №353 від03.04.2015 р.; №1262 від 21.04.2015 р.; №2 від 22.12.2014 р., а також до матеріалів справи надано листи №89 від 12.05.2015 р.; №95 від 25.05.2015 р.; №96 від 28.05.2015 р.; №228 від 28.05.2015 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткових ордерів №363 від 13.05.2015 р.; №21; картками складського обліку №24004; №24004; №3065; №3066; №3067; №3068; №3069; №3070; №3071; №60001; №№60002; №60003; №60004.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від ТОВ «ННВП ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР» позивачем до суду надані наступні документи: картки складського обліку №б/н групи 221; 221/2212; 221/2211; 201; 2211; №1 на 5 листах; на 2 стор. №1; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 29.04.2016 р. №; від 31.07.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 28.05.2015 р. №14/8; від 15.06.2015 р. №11/44; від 11.06.2015 р. №14/4; від 21052015 р. №4/2; від 16.06.2015 р. №8/2; від 27.05.2015 р. №9/8; від 28.05.2015 р. №194; від 29.05.2015 р. №213; від 09.06.2015 р. №35; від 18.06.2015 р. №32; від 18.06.2015 р. №78; від 18.06.2015 р. №55; від 12.06.2015 р. №69; від 18.05.2015 р. №79; від 18.05.2015 р. №82; від 18.05.2015 р. №81; від 18.05.2015 р. №83; від 18.05.2015 р. №85; від 18.05.2015 р. №88; від 18.05.2015 р. №93; від 19.05.2015 р. №101; від 19.05.2015 р. №102; від 19.05.2015 р. №104; від 19.05.2015 р. №106; від 19.05.2015 р. №107; від 19.05.2015 р. №111; від 18.05.2015 р. №824 від 1805.2015 р. №75; від 18.05.2015 р. №77; від 18.05.2015 р. №84; від 18.05.2015 р. №86; від 18.05.2015 р. №87; від 18.05.2015 р. №89; від 19.05.2015 р. №103; від 19.05.2015 р. №105; від 19.05.2015 р. №107; від 20.05.2015 р. №116; від 20.05.2015 р. №118; від 22.05.2015 р. №139; від 22.05.2015 р. №137; від 21.05.2015 р. №125; від 21.05.2015 р. №126; від 22.05.2015 р. №136; від 27.05.2015 р. №168; від 27.05.2015 р. №170; від 29.05.2015 р. №208; від 27.05.2015 р. №10/4; від 27.05.2015 р. №221; від 27.05.2015 р. №28; від 27.05.2015 р. №29; від 27.05.2015 р. №30; від 27.05.2015 р. №31; від 27.05.2015 р. №32; від 07.09.2015 р. №; від 16.10.2015 р. №; від 11.11.2015 р. №; від 12.05.2016 р. №; від 23.11.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 07.12.2015 р. №; від 21.12.2015 р. №; від 28.04.2016 р. №; від 12.05.2016 р. №; від 13.05.2016 р. №; від 16.05.2016 р. №; від 19.05.2016 р. №; від 20.05.2016 р. №; від 11.07.2016 р. №; від 06.09.2016 р. №; від 08.09.2016 р. №; від 07.09.2016 р. №; від 01.11.2016 р. №; від 04.06.2015 р. №573; від 04.06.2015 р. №580; від 04.06.2015 р. №604; від 04.06.2015 р. №606; від 04.06.2015 р. №589; від 04.06.2015 р. №591; від 04.06.2015 р. №599; від 04.06.2015 р. №600; від 04.06.2015 р. №601; від 04.06.2015 р. №585; від 04.06.2015 р. №588; від 04.06.2015 р. №620; від 04.06.2015 р. №621; від 04.06.2015 р. №613; від 04.06.2015 р. №614; від 04.06.2015 р. №616; від 15.06.2015 р. №630; від 15.06.2015 р. №631; від 15.06.2015 р. №636; від 15.06.2015 р.; від 15.06.2015 р. №625; від 15.06.2015 р. №640; від 15.06.2015 р. №643; від 08.12.2015 р. №; від 08.12.2015 р. №; від 15.05.2015 р. №45/5; від 15.05.2015 р. №45/4; від 31.07.2015 р. №; від 08.07.2015 р. №; від 27.07.2015 р. №; від 03.06.2015 р. №44/1; від 08.06.2015 р. №44/3; від 17.06.2015 р. №68/1; від 10.06.2015 р. №2; акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 31.08.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 29.06.2016 р. №; від 30.08.2016 р. №; від 31.07.2015 р. №; від 02.06.2016 р. №; від 03.02.2016 р. №; від 01.11.2016 р. №; від 16.06.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 14.09.2015 р. №; від 20.04.2016 р. №; від 20.05.2016 р. №; від 19.10.2016 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 20.07.2016 р. №; від 23.09.2016 р. №; від 26.01.2016 р. №; від 26.07.2016 р. №; від 26.09.2016 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №; від 30.07.2015 р. №; від 15.06.2016 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 30.09.2015 р. №; №б/н від 18.10.2017 р.; №б/н від 24.10.2017 р.; від 31.07.2015 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 15.06.2016 р. №; від 22.12.2015 р. №; від 22.02.2016 р. №; від 24.09.2015 р. №; від 26.11.2015 р. №; від 28.03.2016 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт №90 від 16.05.2015 р.; звіти про використання ТМЦ станом на 01.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 01.06.2015 р. №б/н; відомості обліку видачі (повернення) спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв за червень 2015 р. №3 (дільниця №3/3); №2 (дільниця №3/3); №2 (дільниця №2), №3 (дільниця №2); №17 (дільниця №2); №1 (дільниця енерго-механічного відділу - бригада ремонтно-відновлювальних робіт); №2 (дільниця енерго-механічного відділу - бригада ремонтно-відновлювальних робіт); №1 (дільниця №1); №3 (дільниця №1); №14 (дільниця №5); №15 (дільниця №5); №1 (дільниця №4); №3 (дільниця №4); акти вводу в експлуатацію МБП від 28.05.2015 р. №1; від 28.05.2015 р. №2; від 22.05.2015 р. №4; відомості обліку видачі (повернення) спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв від 27.05.2015 р. №4; від 08.06.2015 р. №1; від 10.06.2015 р. №3; №274 від 18.05.2015 р.; №275 від 18.05.2015 р.; від 08.06.2015 р. №394; від 15.06.2015 р. №446; від 24.06.2015 р. №535; від 24.06.2015 р. №539; від 24.06.2015 р. №533; від 24.06.2015 р. №529; від 24.06.2015 р. №559; від 23.06.2015 р. №510; від 25.06.2015 р. №544; від 23.06.2015 р. №552; від 25.06.2015 р. №549; від 30.06.2015 р. №б/н; від 30.06.2015 р. №б/н; від 08.06.2015 р. №1; від 10.06.2015 р. №2; від 17.06.2015 р. №4; від 10.06.2015 р. №2.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.10.2007 р.; протоколом №2 від 14.02.2008 р. про переобрання директора; наказом про прийом на роботу від 15.02.2008 р.; свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 11.10.2007 р.; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.10.2007 р.; довідкою з Головного управління статистики у запорізькій області; довідка про взяття на облік платника податків №9627 від 22.02.2008 р.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФАВОРИТ ГРУП» господарські правовідносини відбулись на підставі договору надання послуг вантажної техніки №9-ДУ-ДА від 02.12.2014 р., предметом якого є надання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФАВОРИТ ГРУП» (виконавець) послуг, а саме - послуги фронтальним навантажувачем з об'ємом ковша не менше 3 м2, а саме переміщення вугільної продукції на вугільному складі, навантаження вугілля, шлаку на котельнях та навантаження вугілля. До матеріалів справи позивачем надано спільне розпорядження №4 від 01.01.2015 р. про організацію безпечного надання послуг.

На виконання умов договору, за результатом виконаних послуг між Позивачем та його контрагентом укладено акт наданих послуг №7 та №8 від 30.09.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №7 та №8 від 30.09.2015 р.

Також, позивачем на підтвердження реальності господарської операції між ним та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФАВОРИТ ГРУП» надані до матеріалів справи талони замовника до подорожного листа на 26 арк.: №013486; №013487; №013385; №013386; №013488; №013489; №0133884 №013389; №013490; №013491; №013390; №013390; №013492; №013391; №013392; №013493; №013494; №013393; №013394; №013495; №013395; №013396; №013397; №013398; №013399; №013499; №0012003; №б/н; №0003602; №0012002; №0012004; №0003603; №0003604; №б/н; №0003605; №0003606; №0003607; №0003608; №0012007; №0012009; №0003609; №0003610; №0012009; №0003611; №0003612; №0003612; №0003612; №0012010; №0003617; №0003616; №0012011 та талони замовника до подорожного листа на 7 арк.: №013496; №013497; №013498; №0003601; №0003602; №0003603; №0003604; №0003607; №0003608; №0003609; №0003610; №0003611; №0003614; №0003615.

Надані позивачу послуги були оплачені платіжними дорученнями № від 29.12.2015 р. та № від 29.12.2015 р.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100299618 від 31.08.2010 р.; протоколом загальних зборів учасників №1 від 05.08.2010 р.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.11.2014 р.; довідкою Головного управління статистики у Донецькій області від 12.08.2010 р. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ФАВОРИТ ГРУП» станом на 20.07.2019 р.

Щодо правовідносин позивача із МПП «ФІРМА «АПРЕЛЬ» господарські правовідносини відбулись на підставі договору постачання №ДУ-2014/472-КП від 31.12.2014 р., предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а МПП «ФІРМА «АПРЕЛЬ» - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялвся на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією № б/н від 05.05.2015 р. (піка П-11 до відбійного молотка).

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковою накладною №103 від 19.05.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкову накладну №22 від 19.05.2015 р.

Продукція була оплачений за платіжним дорученням від 22.10.2015 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №86 від 19.05.2015 р. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості від 19.05.2015 р. №б/н з кресленням.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від МПП «ФІРМА «АПРЕЛЬ» позивачем до суду надані наступні документи: накладні - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 25.05.2015 р. №ДУ000007183; від 27.10.2015 р. №; від 30.11.2015 р. №; від 17.12.2015 р. № та від 06.01.2016 р. №; від 10.03.2016 р. №; від 26.05.2015 р. №ДУ000007230; від 13.08.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 28.08.2015 р. №; від 21.09.2015 р. №; подорожні листи №003941 від 25.05.2015 р.; від 26.05.2015 р. №00391; від 26.05.2015 р. №00391; вимоги на відпуск матеріалів від 27.10.2015 р.; від 19.11.2015 р.; від 16.12.2015 р.; від 09.03.2016 р.; акти на списання ТМЦ: від 29.11.2015 р. №; від 19.02.2016 р. №; від 14.03.2016 р. №; від 18.04.2016 р. №; від 22.09.2016 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 03.09.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 22.09.2015 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт від 22.04.2016 р. №50.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 09.04.1993 р.; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №03472078 від 29.11.2001 р.; довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; паспортом на директора. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо МПП «ФІРМА «АПРЕЛЬ» станом на 20.07.2019 р.

Щодо правовідносин позивача із ТОВ «АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД» господарські правовідносини відбулись на підставі договорів постачання від 09.11.2015 р. №1544-ДУ-УМТС; від 04.01.2016 р. №1735-ДУ-УМТС; №1650-ДУ-УМТС від 15.12.2015 р., предметом яких є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ТОВ «АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД» - постачальником. Продукція (товар) за договорами поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями: до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 19.03.2016 р.; №б/н від 19.03.2016 р.; №б/н від 27.10.2016 р.; №б/н від 02.09.2016 р.; №б/н від 22.09.2016 р.; №б/н від 06.09.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 28.09.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 18.10.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 28.10.2016р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 01.11.2016 р.; до Договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 01.11.2016 р.; до Договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 17.11.2016 р.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №786 від 10.11.2016 р.; №787 від 10.11.2016 р.; №788 від 10.11.2016 р.; №789 від 10.11.2016 р.; №790 від 10.11.2016 р.; №801 від 14.11.2016 р.; №849 від 25.11.2016 р.; №850 від 25.11.2016 р.; №851 від 25.11.2016 р.; №852 від 25.11.2016 р.; №853 від 25.11.2016 р.; №854 від 25.11.2016 р.; №813 від 16.11.2016 р.; №814 від 16.11.2016 р.; №815 від 17.11.2016 р.; №832 від 23.11.2016 р.; №833 від 23.11.2016 р.; №835 від 23.11.2016 р.; №836 від 23.11.2016 р.; №764 від 02.11.2016 р.; №765 від 02.11.2016 р.; №766 від 02.11.2016 р.; №767 від 02.11.2016 р.; №755 від 07.11.2016 р.; №779 від 08.11.2016 р.; №780 від 08.11.2016 р.; №795 від 11.11.2016 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №48 від 16.11.2016 р.; №49 від 16.11.2016 р.; №50 від 17.11.2016 р.; №68 від 23.11.2016 р.; №70 від 23.11.2016 р.; №72 від 23.11.2016 р.; №73 від 23.11.2016 р.; №92 від 28.11.2016 р.; №93 від 28.11.2016 р.; №10 від 02.11.2016 р.; №11 від 02.11.2016 р.; №12 від 02.11.2016 р.; №13 від 02.11.2016 р.; №14 від 07.11.2016 р.; №15 від 07.11.2016 р. ; №20 від 08.11.2016 р.; №21 від 08.11.2016 р.; №37 від 11.11.2016 р.; №28 від 10.11.2016 р.; №29 від 10.11.2016 р.; №30 від 10.11.2016 р.; №31 від 10.11.2016 р.; №32 від 10.11.2016 р.; №40 від 14.11.2016 р.; №84 від 25.11.2016 р.; №85 від 25.11.2016 р.; №86 від 25.11.2016 р.; №87 від 25.11.2016 р. ; №88 від 25.11.2016 р.; №89 від 25.11.2016 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями №; від 30.01.2017 р. №; від 18.01.2017 р. №; № від 30.01.2017 р.; № від 30.01.2017 р.; від 30.01.2017 р. №; № від 30.01.2017 р.; від 30.01.2017 р. №; від 30.01.2017 р. №; від 26.12.2016 р. №; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; №; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; №; № від 30.01.2017 р.; № від 30.01.2017 р.; №; № від 30.01.2017 р.; №; №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними 17.11.2016 р. №Р815; від 28.11.2016 р. №Р860; від 28.11.2016 р. №Р861; №Р755 від 07.11.2016 р.; №756 від 07.11.2016 р.; №Р779 від 08.11.2016 р.; №Р780 від 08.11.2016 р.; №Р795 від 11.11.2016 р.; №Р786 від 10.11.2016 р.; від 10.11.2016 р. №Р787; від 10.11.2016 р. №Р788; від 10.11.2016 р. №Р789; від 20.11.2016 р. №Р790; від 14.11.2016 р. №Р801 та експрес-накладними №9962; №9398; №9879; №0038; №2234; №9686; №7747; №3044; 9332; №9994; №3092; №8038; №8067; №8398; №8338; №8173. Отримання товару здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані: лист від 30.06.2016 р. №71 та від 30.06.2016 р. №21-09/1559 щодо державної санітарно-епідеміологічної експертизи товарів; лист №833 від 23.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №765 від 02.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №787 від 10.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №850 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №б/н від 24.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №853 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №854 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару, а також отримані паспорт якості №б/н від 25.11.2016 р.; №б/н від 25.11.2016 р.; посвідчення якості №8 від 08.11.2016 р. №7 від 08.11.2016 р.; №10 від 07.11.2016 р.; №9 від 07.11.2016 р.; сертифікат якості №575 від 03.10.2016 р.; №1 від 16.11.2016 р.; №163 від 02.10.2016 р.

Щодо подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції отриманої від ТОВ «АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД», позивачем до суду надані наступні документи: накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 24.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; 05.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 09.12.2016 р. №; від 09.11.2016 р. №; від 09.11.2016 р. №; від 17.11.2016 р. №; від 28.11.2016 р. №; від 23.11.2016 р. №; від 11.11.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 08.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №4; від 25.11.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 17.11.2016 р. №; від 05.01.2017 р. №; від 16.11.2016 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 15.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 09.02.2017 р. №; від 17.02.2017 р. №; від 03.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №7; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 21.03.2017 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №490116262; від 30.11.2016 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 02.03.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 06.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 01.03.2017 р. №; від 14.06.2017 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 07.06.2017 р. №; від 02.06.2017 р. №; від 02.06.2017 р. №; від 26.05.2017 р. №; від 17.05.2017 р. №; від 08.05.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 07.04.2017 р. №490167993; від 29.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 21.03.2017 р. №; від 14.03.2017 р. №; від 24.02.2017 р. №; від 01.02.2017 р. №; від 01.03.2017 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 30.01.2017 р. №2; від 25.01.2017 р. №; від 14.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 06.02.2017 р. №; від 31.01.2017 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 23.01.2017 р. №; від 24.01.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 06.12.2016 р. №; від 14.07.2017 р. №; від 19.06.2017 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 13.12.2016 р №; від 14.07.2017 р. №; від 20.06.2017 р. №; від 25.05.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 12.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 22.12.2016 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 13.01.2017 р. №; вимоги на відпуск матеріалів №б/н від 01.12.2016 р.; від 08.12.2016 р; №б/н від 07.11.2016 р.; №б/н від 08.11.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 08.11.2016 р.; Вимога на відпуск матеріалів №274 від 15.11.2016 р.; №111 від 02.04.2017 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 21.03.2017 р.; №287 від 01.12.2016 р.; №290 від 01.12.2016 р.; №12 від 01.12.2016 р.; №2 від 01.12.2016 р.; №64 від 02.03.2017 р.;№б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; наряди на виконання ремонтних робіт №86 від 08.11.2016 р., №37 від 18.11.2016 р.; №13 від 18.11.2016 р.; №91 від 18.11.2016 р.; №62 від 21.11.2016 р.; №01 від 28.11.2016 р.; №31 від 20.11.2016 р.; №00 від 28.11.2016 р.; №39 від 28.11.2016 р.; №94 від 15.11.2016 р.; №32 від 30.11.2016 р.; №80 від 08.12.2016 р.; від 16.11.2016 р. №62; від 19.11.2016 р. №19; від 17.11.2016 р. №93; від 19.11.2016 р. №18; №06; №74 від 06.04.2017 р.; №15 від 07.04.2017 р.; №41 від 06.04.2017 р.; №26 від 12.04.2017 р.; №97 від 13.04.2017 р.; №97 від 13.04.2017 р.; №74 від 12.04.2017 р.; №19; №97 від 06.04.2017 р.; №48 від 07.04.2017 р.; №6 від 12.12.2016 р.; №55 від 18.12.2016 р.; №74 від 22.02.2017 р.; №41 від 20.04.2017 р.; №74 від 27.03.2017 р.; №52 від 27.03.2017 р.; №60 від 20.06.10'7 р.; №60 від 06.04.2017 р.; №19 від 12.01.2017 р.; №53 від 10.02.2017 р.; №9 від 12.05.2017 р.; №0 від 11.05.2017 р.; №8 від 19.04.2017 р.; №8 від 19.04.2017 р.; №5 від 19.04.2017 р.; №6 від 20.07.2017 р.; №39 від 20.07.2017 р.; №9 від 23.01.2017 р.; №3 від 27.03.2017 р.; акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 28.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 26.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 26.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 28.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 13.01.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 18.11.2016 р. №; від 20.11.2016 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 18.04.2017 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 20.04.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 23.03.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 06.03.2017 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 21.12.2016 р. №; від 23.12.2016 р. №; від 27.01.2017 р. №; від 08.12.2016 р. №; від 07.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від09.12.2016 р. №; від 27.12.2016 р. №; від 30.01.2017 р. №; від 31.01.2017 р. №; від 29.05.2017 р. №; від 30.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 27.02.2017 р. №; від 09.03.2017 р. №; від 18.05.2017 р. №; від 23.03.2017 р. №; від 15.06.2017 р. №; від 13.06.2017 р. №; від 05.05.2017 р. №; від 07.06.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 03.02.2017 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 25.04.2017 р. №; від 25.01.2017 р. №; від 14.12.2016 р. №; від 13.04.2017 р. №; від 21.06.2017 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 21.07.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 13.07.2017 р. №; від 10.05.2017 р. №; від 09.06.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договорів з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №06.3-11/956; витягом з реєстру платників податку на додану вартість №251; довідкою з Головного управління статистики від 04.03.2015 р.; протоколом №1 зборів засновників від 24.02.2015 р.; наказом №1 від 24.02.2015 р. про призначення директора; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; наказом №14 від 25.07.2016 р. про вступ на посаду директора; витягом з Реєстру платників податку на додану вартість; відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України від 22.07.2016 р.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.07.2016 р. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД» станом на 20.07.2019 р.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення ним вимог Податкового кодексу України, тому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд вважає помилковим висновок податкового органу про порушення позивачем вимог Податкового Кодексу України, з наступних підстав.

Згідно п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПКУ, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПКУ встановлено, що базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПКУ, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Суд враховує, що наявність податкових накладних є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Від встановлення цієї обставини залежить оцінка податкових накладних як правової підстави для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до 198.1. ст. 198 ПКУ, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПКУ передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, податковий кредит - це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів-інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов`язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Тобто, отримавши податкові накладні від контрагентів, у позивача виникло право на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п.44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні

Згідно ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Судом були досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов`язані з рухом активів, виконанням зобов`язань, останні відповідають змісту, відображеному в укладених позивачем договорах, та підтверджують обґрунтованість формування податкового кредиту за досліджуваними господарськими операціями.

Стосовно посилання відповідача на неможливість дослідити постачання товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу від підприємств, які є контрагентами контрагентів позивача до контрагентів позивача, суд виходить з наступного.

Чинним законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов'язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками по ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податків і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг).

Це означає, що платник податку (покупець товару (робіт, послуг)), який дотримався вимог закону щодо формування витрат/доходу та податкового кредиту, у разі коли безпосередній контрагент чи контрагенти по ланцюгу постачання допустили порушення вимог законодавства при веденні фінансово-господарської діяльності, не повинен зазнавати негативних наслідків, у той час як відповідальність застосовуються саме щодо цих контрагентів-правопорушників, адже законодавством іншого не передбачено. Тобто, платник податків не несе і не може нести відповідальність за іншого платника податків, навіть, якщо вони перебували між собою у господарських взаємовідносинах.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Крім того, позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

На недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків неодноразово вказав Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 18.03.2010 року по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії".

Таким чином, Європейський суд з прав людини та чинне законодавство України чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Крім того, на переконання суду, порушення юридичною особою-контрагентом вимог законодавства про оподаткування не може призводити до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Аналогічна правова позиція викладена Верховний Судом в постановах від 15.05.2019 р. по справі №П/811/2507/14, від 27.02.2018 р. у справі №811/2154/13-а, від 24.01.2018 р. у справі №824/942/13, від 14.03.2018 р. у справі №803/1198/16.

На підтвердження виконання господарських взаєморозрахунків з контрагентами позивач надав суду належним чином оформлені податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення, тощо.

В процесі розгляду справи відповідачем доказів, крім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не надано, відомостей про наявність інших доказів, які могли б бути витребувані судом, відповідачем не надано.

Водночас позивачем з посиланням на належні докази, що долучені до матеріалів справи, доведено обставину реального здійснення господарських операцій.

Стосовно використання відповідачем податкової інформації як одного із відстав для висновку про нереальність господарських операцій позивача із його контрагентами, суд зазначає, що податкова інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Аналогічна правова позиція викладена Верховний Судом в постановах від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а, від 16.04.2019 р. по справі №822/865/16.

Стосовно посилань відповідача на часткову відсутність сертифікатів якості на товар по взаємовідносинам позивача із деякими контрагентами. Згідно зі ст. 1 ЗУ від 17.05.2001р. № 2406-III «Про підтвердження відповідності» сертифікат відповідності - документ, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи екологічного управління, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документу, визначеного законодавством. З аналізу даної норми вбачається, що сертифікат відповідності продукції не є первинним документом, який фіксує та підтверджує здійснення платником податків господарської операції. Сертифікат якості - документ, що підтверджує певні властивості, характеристики товару, а не факт здійснення господарської операції. Отже, наявність чи відсутність сертифікатів якості може впливати лише на право покупця прийняти товар чи відмовитись від його прийняття та не може спростовувати факт реальності господарської операції.

Крім цього, у відповідності до пунктів Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011р. № 465/2011 перевірка наявності сертифіката відповідності такої продукції, якщо її віднесено до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації належить саме до повноважень Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів.

Таким чином, податковий орган не наділений правом перебирати на себе повноваження, віднесені до компетенції інших органів.

Суд зазначає, що не може бути беззаперечним доказом безтоварності господарських операцій і відсутність документів на підтвердження якості придбаних Товариством у контрагентів товарів, оскільки такі документи не є документами на підставі яких формуються показники податкової та бухгалтерської звітності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а, від 16.01.2018 р. у справі №820/4648/13-а.

Відносно висновків відповідача про відсутність належним чином оформлених товарно- транспортних накладних на підтвердження господарських операцій позивача з контрагентами, суд зазначає, що відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно- транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних Правил, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно- транспортні накладні на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортними накладними водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортна накладна залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Аналізуючи вище вказані нормативно-правові акти суд дійшов висновку, що використання товарно-транспортних накладних є обов'язковим тільки у випадку, якщо мало місце надання транспортних послуг, тобто за умови участі у господарських відносинах між постачальником та покупцем третьої особи - перевізника.

В той же час, транспортування товарно-матеріальних цінностей здійснювалось контрагентами позивача згідно умов договорів, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників).

При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортні накладні та подорожні листи, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 24.05.2019 р. по справі №816/1371/16, від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладених договорів з контрагентами, суд дійшов висновку, що позивач має та надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ст. 77 КАС України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларований позивачем податковий кредит за господарською операцією з придбання товарів сформовано безпідставно за господарськими операціями, які в реальності не виконувались.

Вказаний висновок відповідає позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 року по справі № 816/809/17, який відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів про умисність укладення угод між позивачем та контрагентами-постачальниками з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України суд присуджує стягнути судові витрати позивача у розмірі 3 552 грн. 25 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г).

Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст.19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (, 85043, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійське, буд. 1а) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 16..11.2018 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018 р. №, винесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 85043,Україна, м. Добропілля,м. Білицьке, вул. Красноармійська,1а) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 552.25 грн.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 24 вересня 2019 року.

Повний текст рішення виготовлено 03 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Галатіна