Справа № 0540/8458/18-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

02 жовтня 2019 р. Справа №0540/8458/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши заяву державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення та питання щодо залишення без руху вказаних заяв.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки дії суду в разі надходження заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення статті 160, 161, 167, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн. Тобто, за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення має бути сплачений судовий збір у розмірі 576 грн. 30 коп.

Заявником судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про зміну порядку і способу виконання рішення не сплачений. До заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, вмотивоване тим, що оскільки виконавче провадження станом на 05 серпня 2019 року завершенню не підлягає, включення судового збору до витрат виконавчого провадження є неможливим з огляду на неможливість винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Крім цього, спір стосується захисту соціальних прав.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору за умови, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом із цим, обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим статтею 129 Конституції України основним засадам судочинства, а саме: рівності усіх учасників судового процесу перед законам і судом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», якою у розділі Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати зазначено, що обмежене фінансування бюджетних установ не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім цього, посилання заявника на неможливість здійснення витрат виконавчого провадження через те, що виконавче провадження не закінчено, суд до уваги не приймає, оскільки витрати виконавчого провадження мають спрямуватись саме на організацію та проведення виконавчого провадження, у той час, коли воно триває, а не після його закінчення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову (частина 10 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заява про зміну способу та порядку виконання рішення підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків, шляхом надання документу про сплату судового збору на загальну суму 576,30 грн. (реквізити сплати: р/р 4034, отримувач коштів: Слов`янське УК/м.Слов`янськ/22030101, код отримувача за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, Донецький окружний адміністративний суд»).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви державного виконавця про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху і встановити строк для усунення виявлених недоліків заяви протягом трьох днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом надання:

- документу про сплату судового збору на загальну суму 576,30 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазарєв