Справа № 826/1441/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 жовтня 2019 року м. Київ№ 826/1441/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "АСВІО БАНК"
доГоловного управління ДФС у м. Києві, Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

Суд прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «АСВІО БАНК» (далі позивач, ПАТ «АСВІО БАНК») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича в якому просить суд:

визнати відсутність повноважень у Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича;

визнати дії Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича щодо обшуку ПАТ «АСВІО БАНК» на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва про проведення обшуку від 26.09.2016 яка винесена слідчим суддею вказаного суду Цокол Л.І. (справа « 757/46900/16-к) протиправними;

зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві провести службове розслідування дій Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича;

зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві повідомити ПАТ «АСВІО БАНК» про застосування до Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича заходів дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь;

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо ухилення від проведення службового розслідування.

В обґрунтування вказаного позову позивач зазначив про протиправність дій відповідача 2 щодо проведення обшуку у приміщенні позивача, здійснення слідчих дій у вигляді вилучення речей і документів. Також вказав про протиправність дій відповідача щодо не проведення службового розслідування відповідачем 1 щодо відповідача 2 відповідно до скарги позивача на дії слідчого.

Відповідач 1 подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про правомірність дій відповідачів, з підстав викладених у вказаних запереченнях.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2017 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 01.06.2017 суд ухвалив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження, на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України (в чинній на той час редакції).

На час звернення позивача до суду діяв Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-ІV (із змінами та доповненнями). Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України, які діяли на час звернення позивача до суду, та норми Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року, є тотожними в частині визначення юрисдикції адміністративного суду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі в частині, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Цокол Л.І. від 26.09.2016 у справі № 757/469900/16-к відповідачем 1 проведено обшук орендованого приміщення позивача (м. Київ, бул. Дружби Народів, 19 ( в тому числі літ. А) та здійснено вилучення речей та документів.

Згідно позовної заяви, позивачем оскаржується дії слідчого в ході реалізації ним ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Цокол Л.І. від 26.09.2016 у справі № 757/469900/16-к щодо проведення обшуку та вилучення речей та документів в рамках кримінального провадження № 0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212 Кримінального Кодексу України).

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статі 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта вл адних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до положень КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.

За статтею 97 КПК України (редакція КПК України на день винесення Конституційним Судом України рішення) прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані: приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню (частина перша); не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити заяву або повідомлення за належністю (частина друга); вжити всіх можливих і необхідних заходів реагування у зв`язку з такими заявами і повідомленнями (частини третя, четверта, п`ята).

У статтях 110, 234, 236 КПК України йдеться про оскарження в суді рішень чи дій органів дізнання, слідчого, прокурора, які вони постановили чи вчинили уже під час провадження у кримінальній справі. Суб`єкти, визначені в цих нормах, є носіями спеціальних владних процесуальних повноважень і тому виконують функції, обумовлені завданнями кримінального судочинства.

Здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Згідно положень статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Таким чином, Конституційний Суд у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, та роз`яснює позивачу, що заявлені позовні вимоги належить розглядати за правилами кримінально процесуального судочинства.

Дані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 16.09.2015 року (справа № 21-1666а15).

Вказані висновки, також зазначені в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (№334/8/13-11 від 12.03.2011; № 259/0/4-11 від 11.03.2011).

За таких обставин та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, ст. 241 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АСВІО БАНК» до Головного управління ДФС у м. Києві, Старшого слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві старшого лейтенанта податкової поліції Сидорчука Романа Анатолійовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної вимоги повинен відбуватися в порядку кримінального судочинства.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Арсірій