Справа № 1140/2808/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2808/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року (головуючий суддя - Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний Землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Червоний Землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (далі - Позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби №622468/00729913 від 30.03.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №22 від 30.11.2017 року, подану Державним підприємством «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що Відповідач-1 протиправно не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкову накладну податкову накладну №22 від 30.11.2017 року, оскільки, зокрема, первинні документи засвідчують факт реального виконання Позивачем та ПП «Тімурагро» господарських зобов`язань і ДФС не спростованого презумпцію правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено (а.с.119-122).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що зважаючи на наявність у Позивача передбачених чинним законодавством України, документів, які свідчать про відповідність обсягів постачання обсягам виробництва позивачем товару - озимий ячмінь, про реальність проведення господарських операцій між позивачем та ПП «Тімурагро», а також на те, що такі документи були надані Позивачем контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови Позивачу у реєстрації податкової накладної №22 від 30.11.2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач-2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач-2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що у оскаржуваних рішеннях комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області чітко вказано на те, що платником податків не надано таких документів, як: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи. Відповідач зазначає, що платником податків так і не було надано вищевказані документи, які мають важливе значення для вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначено, що контролюючий орган безпідставно застосував до Позивача процедуру зупинення реєстрації податкових накладних за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення Позивачем операцій з постачання товарів та ймовірності уникнення Позивачем виконання свого податкового обов`язку.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 (в редакції пункту на час виникнення правовідносин) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

-наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час зупинення реєстрації податкової накладної) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що Позивачем 14.12.2017 направлено до ДФС України на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкову накладну №22 від 30.11.2017, відповідно до якої між Позивачем (постачальник, продавець) та ПП «Тімурагро» (отримувач, покупець) здійснена операція з постачання товарів - озимий ячмінь, код товару УКТ ЗЕД:1003, в кількості на суму з урахуванням ПДВ 99365 грн.

Згідно квитанції № 1 від 15.12.2017 податкова накладна №22 від 30.11.2017 доставлена до центрального рішення Державної податкової служби України, документ прийнято, реєстрація зупинена.

Контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

Так, в квитанції №1 від 15.12.2017 року зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1003. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРНП відповідно до п. в, п.п. 201.16.1 п. 201.16.1 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567.

Разом з тим, фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано у Квитанції № 1 конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 (чинному на час виникнення правовідносин).

29.03.2018 року Позивачем на адресу Відповідачів направлено письмові пояснення та копії документів на підтвердження господарських операцій з ПП «Тімурагро» стосовно продажу озимого ячменю, який було вирощено Позивачем.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16. статті 201 ПК України (чинного на час виникнення правовідносин) письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.19, 20 порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставою зупинення реєстрації податкової накладної, згідно квитанції №1 від 15.12.2017 є можлива невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:1003 (озимий ячмінь).

Позивачем на підтвердження обсягів постачання обсягам придбання, а в даному випадку обсягам виготовлення товару, надані Відповідачам: податкова накладна № 22 від 30.11.2017, виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витяг № 0087 з Реєстру платників податку на додану вартість, довідка про склад земельних угідь, що перебувають у Підприємства на праві постійного користування, баланс, звіт про фінансові результати, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017р. форма №4-сг, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2016р, форма №4-сг, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2016 року, Форма 29-сг, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01 грудня 2017 року, Форма 29-сг., звіт про реалізацію продукції сільського господарства за 2017 р. форма 21 -заг., договір купівлі продажу №09-2017/Т від 01.11.2017 р., додаток №2 до договору 09-2017/від 31.11.2017р., довіреність №24 від 01.11.2017 р., накладна № 55 від 17.11.2017 р., накладна № 60 від 30.11.12017 р., рахунок №06/12-2017 р.

Згідно наданих Позивачем пояснень та документів Відповідачам, вбачається підтвердження обсягів постачання обсягам виробництва Позивачем товару - озимий ячмінь, код товару згідно з УКТ ЗЕД:1003.

Поряд із цим, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №622468/00729913 від 30.03.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкової накладної №22 від 30.11.2017 року.

Згідно п.21 порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до п.п. 4 п. 13 порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що підставою для відмови в реєстрації є ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання /придбання товарів, послуг, зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки/фактури/інвойси, акти приймання - передачі товару (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфікації, накладні.

Разом із тим, зазначені в рішенні документи не вимагалися Відповідачами при зупиненні реєстрації податкової накладних згідно квитанції №1 від 15.12.2017 року, а з поданих Позивачем до Відповідачів пояснень та документів вбачається відповідність обсягів постачання обсягам виробництва Позивачем товару - озимий ячмінь, код товару згідно з УКТ ЗЕД:1003.

З огляду на викладене, зважаючи на наявність у Позивача передбачених законодавством України документів, які свідчать про відповідність обсягів постачання обсягам виробництва Позивачем товару - озимий ячмінь, про реальність проведення господарських операцій між Позивачем та ПП «Тімурагро», а також на те, що такі документи були надані Позивачем контролюючому органу, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відсутності правових підстав для відмови Позивачу у реєстрації податкової накладної №22 від 30.11.2017 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 31 січня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача-2 спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року по справі №1140/2808/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 07 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова