Справа № 200/9421/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. Справа№200/9421/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії щодо застосування до пенсії по інвалідності ОСОБА_1 законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та зобов`язати виплатити на загальних підставах, без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, пенсію по інвалідності з 1 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером по інвалідності, змінив місце постійного проживання та зареєструвався у м. Селидове, довідку внутрішньо переміщеної особи не отримував та немає статусу внутрішньо переміщеної особи, проте пенсійний орган припинив виплату пенсії з посиланням на відсутність статусу внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та законами України права позивача.

Відповідач позов не визнав, 30 серпня 2019 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки особа, яка прописалась на підконтрольній українській владі території після початку антитерористичної операції вважається внутрішньої переміщеною особою. Посилається на те, що реалізація права на пенсію пов`язана із реєстрацією пенсіонера як внутрішньо переміщеної особи, за відсутності якої підстави для виплати пенсії відсутні. Зауважує, що довідка позивача про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи не надходила, матеріали паперової пенсійної справи відсутні, а отже не має підстав для поновлення йому виплати пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

7 серпня 2019 року недоліки позовної заяви усунуті позивачем.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, призначено судове засідання на 20 серпня 2019 року та витребувано інформацію щодо підстав припинення виплати пенсії позивачу.

Ухвалою суду від 20 серпня 2019 року відкладено розгляд справи на 1 жовтня 2019 року.

У судове засідання 1 жовтня 2019 року сторони явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданим 30 листопада 2001 року Калінінським РВДМУУМВС України в Донецькій області. Позивач є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 14), перебуває на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області з 19 липня 2016 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 вересня 2018 року у справі №0540/6623/18-а скасовано розпорядження Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 листопада 2017 року про припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 на рахунок відкритий у ПАТ "Приватбанк" з 1 грудня 2017 року

На виконання рішення суду у справі №0540/6623/18-а пенсійним органом поновлено нарахування пенсії позивачу, проте виплата пенсії не здійснена.

Згідно листа Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 15 червня 2019 року №7087/02, рішення суду у справі №0540/6623/18-а відпрацьовано, поновлено нарахування пенсії з 1 грудня 2017 року, борг, починаючи з грудня 2017 року буде виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Та вказано, що оскільки в рішенні суду не зазначено, що позивачу не належить статус ВПО або відновити виплату пенсії на загальних підставах, тому на ОСОБА_1 поширюється дія Постанови КМУ від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Позивач вважає, що застосування до нього вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанов Кабінету Міністрів України, якими визначений порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам є безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогами про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії на загальних підставах, тобто без врахування особливостей, передбачених для внутрішньо переміщених осіб.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Питання призначення та виплати пенсій врегульовані статтями 9 та 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за якими, зокрема, пенсія призначається та виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Положеннями статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що свідчить розпорядження від 6 липня 2016 року.

Так, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття на облік у місті Селидове з міста Донецька.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 не зверталася до органів державної влади із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, відповідну довідку не отримувала, зареєстрована та проживає у місці Селидове Донецької області, тобто в населеному пункті, який знаходиться на підконтрольній українській владі території України.

Слід зазначити, що право на отримання пенсії не може ставитись у залежність від наявності у позивача довідки внутрішньо переміщеної особи та виконання вимог нормативно-правових актів, які встановлюють порядок для осіб із таким статусом.

Суд критично ставиться щодо посилань відповідача на Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постанов Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та № 637 від 5 листопада 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», оскільки позивач не є внутрішньо переміщеною особою.

При цьому, вказані постанови приймалися задля забезпечення реалізації положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким встановлюються гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Позивач дійсно формально підпадає під ознаки, наведенні у статті 1 вказаного Закону, яка визначає поняття внутрішньо переміщеної особи, проте, отримання цього статусу не є обов`язком, а є правом особи, яка вважає себе переміщеною особою і бажає скористатися відповідними гарантіями.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області безпідставно застосовує при нарахуванні, поновленні та виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_1 положення, що регулюють порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, що призвело до неодноразового звернення позивача до суду та не відновлення його порушених прав в частині виплати пенсії.

Обираючи спосіб захисту, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ураховуючи безпідставне застосування при нарахуванні, поновлені пенсійних виплат позивачу положень, що регулюють порядок призначення, поновлення та припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, суд приходить висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача у даній справі є прийняття рішення про визнання таких дій протиправними, та зобов`язати управління здійснити виплату пенсії по інвалідності на загальних підставах з дня припинення такої виплати.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір в сумі 768,40 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування при нарахуванні, поновлені пенсійних виплат ОСОБА_1 положень, що регулюють питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274, 85400, м.Селидове, вул.Героїв Праці, 6) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) пенсії по інвалідності на загальних підставах - без застосування положень, що регулюють питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з дня припинення виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 41247274, 85400, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6) на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв