Справа № 826/10263/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Губської Л.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області щодо невжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю за результатами розгляду заяви фізичної особи - ОСОБА_1 від 21.05.2018 про проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства та вимог державних будівельних норм і правил власником земельної ділянки № НОМЕР_1 при проведенні будівельних робіт щодо спорудження бетонної огорожі у садівницькому товаристві «Лісова поляна» на території Колонщинської сільської ради Макарівського району.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за № НОМЕР_2 площею 0,1121 га, яка розташована на території Колонщиньскої сільської ради, садівницьке товариство «Лісова поляна», цільове призначення - ведення садівництва, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №204149, виданим управлінням земельних ресурсів у Макарівському районі 23.07.2008 року, кадастровий номер - :05:036:0134.

Належна позивачу земельна ділянка межує із земельною ділянкою № НОМЕР_1 (межа до Б), власником якої є ОСОБА_2

21.05.2018 позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області із заявою щодо проведення позапланової перевірки порушення суб`єктом містобудування вимог будівельних норм шляхом проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства та вимог державних будівельних норм і правил власником земельної ділянки № НОМЕР_1 при проведенні будівельних робіт щодо спорудження бетонної огорожі у садівницькому товаристві «Лісова поляна» на території Колонщинської сільської ради Макарівського району. Позивач також просив, в разі підтвердження під час позапланової перевірки викладених у зверненні фактів та обставин, притягнути до відповідальності винних осіб, а також вжити заходів, передбачених законодавством, з метою зупинення вказаних робіт та/або знесення самочинно збудованих об`єктів.

Розглянувши вищевказане звернення ОСОБА_1 , Державна архітекрутно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області листом від 05.06.2018 № 10/10-29/0406/06/02 повідомила позивача, що відповідно до статті 39 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України розглянувши звернення ОСОБА_1 від 01.02.2018 щодо нормативних вимог до встановлення огорожі приватного домогосподарства роз`яснило, що порушене питання регламентовано: пунктами 3.19* та 3.25 державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», національним стандартом України ДСТУ-Н Б В.2.6-188:2013 «Настанова з проектування огорож майданчиків і ділянок підприємств, будинків і споруд (наказ Міністерства від 14.01.2014 № 4), розроблений відповідно до будівельних норм СН 441-72* «Вказівки по проектуванню огорож майданчиків і ділянок підприємств, будівель і споруд», пунктом 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 «Благоустрій територій». Згідно з пунктом 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 дозволено проектувати огорожі як окремих ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. Висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Разом з нормами містобудівного законодавства щодо встановлення огорожі земельних ділянок, також застосовують положення статтей 103, 106, 108 Земельного кодексу України (лист від 19.02.2018 №8/14.3-137-18.

Макарівська районна державна адміністрація в особі сектору містобудування та архітектури листом від 26.02.2018 № 11 про надання інформації, повідомила позивача, що прохання у проведенні перевірки незаконно розпочатого будівництва щодо спорудження бетонної огорожі на межі між земельними ділянками № НОМЕР_2 та №101 в садовому товаристві «Лісова поляна» на території Колонщинської сільської ради відноситься до компетенції департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та рекомендовано звернутись за належністю до вказаного органу.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю за результатами розгляду його від 21.05.2018 року, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що саме департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення державно-будівельного контролю в межах Київської області, а тому позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що державний контроль за дотриманням законодавства в сфері благоустрою населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями, а тому у відповідача були відсутні повноваження щодо проведення перевірки за заявою позивача від 21.05.2018.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Положеннями статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

У відповідності до пп. 1 п. 2 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Згідно з п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Підпунктом 3 п. 11 Порядку № 553 визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (далі -Положення № 294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до п. 7 Положення № 294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Колегія суддів звертає увагу, що департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України утворений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 150 та діє на території Київської області.

Таким чином, враховуючи вищевказані нормативно-правові акти, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення державно-будівельного контролю в межах Київської області.

Доводи апелянта про те, що відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» державний контроль за дотриманням законодавства в сфері благоустрою населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями, а тому у відповідача були відсутні повноваження щодо проведення перевірки за заявою позивача від 21.05.2018, не беруться колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів та спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, тобто розповсюджується на земельні ділянки у межах населеного пункту.

Як вбачається з державного акту про право власності, виданого на ім`я ОСОБА_1 , його земельна ділянка розташована на території Колонщинської сільської ради, с/т «Лісова Поляна», тобто за межами населеного пункту.

Разом з тим, земельна ділянка, на якій розміщена огорожа, являється приватною власністю, а не комунальною чи державною власністю, що є підконтрольною Макарівській районній державній адміністрації Київської області, тобто не є елементом благоустрою.

Таким чином, у Макарівської районної державної адміністрації Київської області відсутні повноваження щодо проведення позапланових перевірок дотримання вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів» власниками земельних ділянок приватної власності, в даному випадку земельної ділянки № НОМЕР_1 .

При цьому, інші доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Губська Л.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 02.10.2019.