Справа № 640/8604/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 жовтня 2019 року № 640/8604/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівник 2010"

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівник 2010" з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі Відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 21.03.2018 року № КВ 19 в останній частині обґрунтування причин відмови, а саме:

«- з поданої загальної пояснювальної записки, розробленої ТОВ «ПК Проектний комплекс», вбачається, що земельна ділянка під відкриту автостоянку знаходиться в межах червоних ліній вул. Колекторної, де згідно діючого законодавства, розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин, не допускається (лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.07.2017 №415). Виходячи з цього усі споруди відкритої автостоянки мають бути інвентарними, не капітальними.

Статтею 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» входить до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 (зі змінами).»;

- Визнати об`єкт будівництва: «Нове будівництво відкритої автостоянки по вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва» таким що не входить до «Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №406.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем вчинено протиправні дії наслідком яких стало прийняття відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт «Нове будівництво відкритої автостоянки по вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва.» позивачу. Одночасно, позивач зазначає що відповідач відмовляючи у видачі дозволу, протиправно посилався на те що дане будівництво відноситься до розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, яке входить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 (зі змінами), що на думку позивача не відповідає дійсності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.07.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить адміністративний позов залишити без задоволення, оскільки жодних протиправних дій під час розгляду заяви позивача про надання дозволу на виконання будівельних робіт, наслідком чого стала відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт «Нове будівництво відкритої автостоянки по вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва.» допущено не було.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

07.03.2017р. між «ТОВ БУДІВНИК 2010» та Київською міською радою (надалі- КМР) був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :90:290:0065, яка розташована м.Київ, вул.Колекторна, 46, цільове призначення 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства площею 2,1884га.

Згідно п.3.1. Договору строк його дії - 5 років.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням вимог чинного законодавства України та умов цього договору.

З метою побудови на даній земельній ділянці автостоянки позивачем було замовлено розроблення проектної документації на нове будівництво відкритої автостоянки.

Згідно з експертним звітом від 06.12.2017р. № 3449-4299-17/УЕБ даний об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків СС2.

14.03.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт «Нове будівництво відкритої автостоянки по вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва» (а.с. 10-12)

21.03.2018р. відповідачем прийнято відмову № КВ 19 у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від № КВ 19 і обґрунтування якої зазначено, що:

- форма заяви на видачу дозволу на виконання будівельних робіт не відповідає додатку 10 до Порядку виконання будівельних і підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466;

- проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 (в чинній редакції);

- з поданої загальної пояснювальної записки, розробленої ТОВ «ПК Проектний комплекс», вбачається, що земельна ділянка під відкриту автостоянку знаходиться в межах червоних ліній вул. Колекторної, де згідно діючого законодавства розташування будь-яких об`єктів будівель, споруд або їх частин, не допускається (лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.07.2017 р. № 415). Виходячи з цього, усі споруди відкритої автостоянки мають бути інвентарними, не капітальними.

Статтею 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статі 28 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» входить до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017р. № 406. (а.с. 13-14)

Позивач, вважаючи відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт № КВ 19 протиправною, звернувся до суду для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регламентовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначений Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. № 466. (далі - Порядок № 466)

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно з п. 5 Порядку № 466, Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та:

подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до п. 27-29 Порядку № 466, Дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку.

Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

До заяви додаються:

копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);

копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту чи технічного переоснащення;

копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.

Під час розгляду заяви орган державного архітектурно-будівельного контролю перевіряє наявність відомостей про:

відповідний кваліфікаційний сертифікат відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 554 "Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури" (Офіційний вісник України, 2011 р., № 41, ст. 1668) у реєстрі атестованих осіб;

ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Судом встановлено, що відмовляючи у видачі дозволу, відповідачем, зокрема, зазначено, що земельна ділянка під відкриту автостоянку знаходиться в межах червоних ліній вул. Колекторної, де згідно діючого законодавства, розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин, не допускається, з огляду на що всі споруди відкритої автостоянки мають бути інвентарними, не капітальними, а відтак розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» входить до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406.

Суд погоджується з доводами контролюючого органу викладеними у відмові в оскаржувані й частині, з огляду на таке.

Так, ч. 4, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з положеннями статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав право користування земельною ділянкою кадастровий номер :90:290:0065 на вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення) на підставі договору оренди, виданого 07.03.2017, серія та номер 146 зі строком дії до 07.03.2022.

У подальшому звернувся до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання містобудівних умов та обмеження для проектування об`єкта будівництва на вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі для відкритої автостоянки.

Листом Департаменту Містобудування від 24.07.2017 № 415 повідомлено позивача, що відповідно до п. 2.1 договору оренди земельної ділянки на вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т. М. 07.03.2017 № 146, цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (вид використання: для влаштування, експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки).

Крім того повідомлено, що згідно ст. 96 Земельного кодекс у України, землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням (з урахуванням п. 8.1 договору оренди земельної ділянки).

Також Департамент Містобудування у вищезазначеному листі звернув увагу позивача, що земельна ділянка розташована в межах червоних ліній вул. Колекторної. Згідно ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах червоних ліній не допускається.

Зокрема, ст. 18 вищезазначеного закону визначено, що складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах "червоних ліній" вулиці не допускається.

Більше того, в додатку до експертного звіту від 06.12.2017 р. №3449-4299-17/УЕБ щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Відкрита автостоянка по вул. Колекторній, 46 у Дарницькому районі м. Києва», який було подано Позивачем відповідачу разом з заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт, зазначено: «Для оптимального функціонування автостоянки робочим проектом передбачається:

- контрольно-пропускний пункт №1 (з двома окремими в`їздом і виїздом);

- контрольно-пропускний пункт №2 (з двома окремими в`їздом і виїздом);

- вбиральня з електрощитовою біля КПП №1;

- евакуаційні виїзди - 7 шт. (з воротами в паркані);

- підпірна стінка ПС-1 - 33,0 м.п.;

- підпірна стінка ПС-2 - 21,0 м.п.;

- підпірна стінка ПС-3 - 43,0 м.п.;

- накопичувальна смуга біля КПП №1;

- накопичувальна смуга біля КПП №2;

- очисні споруди дощових вод;

- паркан з металевої сітки - 1220 м.п.;

- шлагбауми електромеханічні - 4 шт.;

- двоярусний паркувальний підйомник - 698 шт.

Будівлі КПП №1 (6,0 м * 2,8 м.), КПП №2 (2,0 м * 2,0 м.) вбиральня з електрощитовою (5,16 м * 2,90 м) є інвентарними (не капітальними) спорудами. Виготовляються на потужностях виробника, легко встановлюються на потрібне місце і також легко знімаються.»

Таким чином, проектною документацію чітко встановлено, що автостоянка складається виключно з інвентарних (не капітальних) тимчасових споруд, шлагбаумів, паркувальних підйомників, та паркану з металевої сітки навколо автостоянки.

Відповідно до п. 1.3. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 р. № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»: «Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.»

Відповідно до ч. 2, ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.»

Відповідно до ч. 4, ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.»

Відповідно до п. 7. Постанови Кабінет Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"».

житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються» визначені наступні роботи, для виконання яких не вимагається отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянка, які є необхідними для отримання дозволу на виконання будівельних робіт:

- облаштування автомобільних доріг елементами благоустрою (з`їзди, автобусні зупинки, автопавільйони, білетні каси, майданчики для зупинок автотранспорту та перехідно-швидкісні смуги до них, пішохідні переходи, крім переходів у різних рівнях), влаштування систем сигналізації та регулювання дорожнього руху, освітлення аварійно небезпечних ділянок і штучних споруд.

- розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068.

- встановлення малих архітектурних форм, зовнішньої реклами, огородження територій та ділянок, реконструкція елементів благоустрою без знесення (перенесення) інших споруд чи комунікацій.»

Вищевикладене, також підтверджує висновки про те, що для влаштування автостоянки не потрібно отримувати дозвіл на виконання будівельних робіт.

Відповідно до абз. 1 п. 31 Порядку № 466, у разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваної відмови відповідач діяв у порядку, у спосіб та в межах визначених Конституцією та законодавством України, з огляду на що відсутні підстави для визнання дій відповідача в частині відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт протиправними та задоволення адміністративного позову.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250, 268, 269, 271 - 273, 276 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ТОВ «Будівник 2010» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська