Справа № 444/2055/19
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2055/19
Провадження № 2-а/444/61/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/повне/

07 жовтня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати та скасувати постанову інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління Патрульної поліції у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ДП18 №543699 від 02.08.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати дану справу у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак представником відповідача направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку із безпідставністю такого.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 543699, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

З копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 543699, вбачається, що такий був складений на ОСОБА_1 за те, що він 02.08.2019 року 16.00 год. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська /М-09, 133 км/, здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7 3 «ґ» Правил дорожнього руху України.

З пояснень позивача ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, вбачається, що він стверджує, що дані твердження не відповідає дійсності, та зазначив, що рухаючись на підйом, до регульованого перехрестя машини їхали колоною і позивач виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору, а безпосередньо на перехресті світло змінилося на жовте і тому з метою уникнення створення аварійної ситуації закінчив рух на жовте світло світлофора. Коли ж закінчив проїзд світлофору червоне світло не вмикалося.

Окрім цього зазначив, що також пояснював, що відповідно до п.п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки в гору не можуть зупинити транспортний засіб у місці передбаченому пунктом 8.10 перед перехрещувальною проїзною частиною не вдаючись до екстреного гальмування дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Наголошує, що безпека дорожнього руху в даному випадку було забезпечено, люди чи тварини не постраждали. Окрім цього наголошує, що працівники поліції мали на собі відеореєстратори, дані яких сторони переглянули на місці і ці дані підтримували позицію позивача, на що поліцейські сказали, що позивач «наглий», бо відстоює свої права, і тому складуть на позивача постанову. Позивач просив їх вписати в дану постанову що є відеоматеріал по даному факту

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 що він виїхав на перехрестя на зелене світло світлофору, а безпосередньо на перехресті світло змінилося на жовте і тому з метою уникнення створення аварійної ситуації закінчив рух на жовте світло світлофора. Коли ж закінчив проїзд світлофору червоне світло не вмикалося.

Разом з тим під час розгляду справи судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що працівники поліції мали на собі відеореєстратори, дані яких сторони переглянули на місці і ці дані підтримували позицію позивача, однак такі на прохання та на вимогу позивача не долучені до вищезгаданої постанови.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

А тому, суд приходить до переконання, що відповідачем не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором патрульної поліції постанови серії ДП18 № 543699 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих статтями КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати та скасувати постанову інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління Патрульної поліції у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ДП18 №543699 від 02.08.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула