Справа № 566/955/19
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№566/955/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року смт. Млинів Рівнеської області Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.,

при секретарі судового засідання Антонович М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Млинів Рівненської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Карінцева Ростислава Олексійовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови в справі про адмінправопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду з позовом до поліцейського роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Карінцева Ростислава Олексійовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови в справі про адмінправопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 липня 2019 року поліцейським роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Карінцевим Р.О. було винесено постанову серії ДП18 №707823 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн.

Вважає дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, такими, що порушують його права, так як в матеріалах справи, крім постанови, будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, відсутні. Стверджує, що ширина вантажу, який він перевозив, становила 2,6 метри. Працівником поліції не було здійснено замір ширини. Які засоби вимірювальної техніки використовував відповідач є не зрозумілим. При включенні ним, позивачем відео зйомки, на прохання переміряти ширину вантажу та зафіксувати вимірювальний пристрій на відеокамеру, працівник поліції відмовився.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, 04 жовтня 2019 року, не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести за його відсутності.

(а.с.20)

Відповідачі, будучи неодноразово повідомленими про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки, що об`єктивно підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повісток.

(а.с.19,21)

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частинами 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 КАС України, та потреба заслухати свідка чи експерта відсутні, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши обставини справи, вважає, що позов підставний для підлягаючий до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №707823 від 07 липня 2019 року підтверджується, що поліцейським роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Карінцевим Р.О. було складено постанову, згідно якої ОСОБА_1 , 07 липня 2019 року о 19 годині 20 хвилин на автодорозі М06 Київ-Чоп 262 км, керуючи транспортним засобом порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, зокрема перевозив вантаж, ширина якого становить 2,7 м при допустимих 2,6 м без відповідного узгодження з органами національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР.

(а.с.7)

Стаття ст.132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно вимог п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Пунктами 3, 6, 25 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні № 879, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена також Касаційним адміністративним судом Верхового Суду в постанові від 17 січня 2019 року по адміністративній справі № 539/655/17.

Як вбачається із матеріалів справи та самої постанови, за місцем зупинки транспортного засобу під керуванням позивача контролю та відповідного вимірювання габаритно-вагових параметрів вантажу, визначених Порядком № 879, проведено не було.

В постанові серії ДП18 №707823 від 07 липня 2019 року відсутні будь-які відомості про докази, що підтверджують скоєння водієм вказаного порушення, що є обов`язковим у разі оспорювання водієм складу правопорушення і вини. Зокрема у протоколі не вказано, яким чином здійснювався замір великогабаритного вантажу.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження наявності в діях водія (позивача) порушень Правил дорожнього руху і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП суд зазначає, що оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підставі яких відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення у сфері дорожнього руху, до вказаної постанови інспектором не було долучено доказів в підтвердження того, що відповідачем проводилися заміри вантажа, що перевозився, які б свідчили, що один з габаритів вантажу перевищує за шириною 2,6 м.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більше того, як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачі суду не надали.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачі взагалі не подали відзив на позовну заяву.

З вимог ст.77 КАС України вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачі в судове засідання не з`явилися та будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надали, правомірність винесеної постанови суду не довели.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст. 132-1 КУпАП, а відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростосованих презумпцій факту.

Виходячи з встановлених обставин згідно пояснень позивача, які не були в порушення вимог ст. 77 КАС України спростовані відповідачем, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 2 КАС України.

Оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність в діях позивача порушення, вказаного у оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого поліцейським в даному випадку виконано не було.

З огляду на це, суд вважає, що вина ОСОБА_1 не була доведена при винесенні постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки, відповідач не зміг надати суду доказів, що ОСОБА_1 дійсно порушив встановлену відстань зупинки до пішохідного переходу, а тому постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях щодо вини позивача у вчиненому порушенні, як і постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, яка винесена без наявності відповідних та достатніх доказів вини особи у вчиненні правопорушення, суд прийшов до висновку, що дії інспектора щодо складання постанови та сама постанова є протиправними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.72, 77, 222, 245,251, 258, 293, КАС України,

суд , -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітана поліції Карінцева Ростислава Олексійовича, Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови в справі про адмінправопорушення- задоволити.

Рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на ОСОБА_1 07 липня 2019 року адміністративного стягнення за ст.132-1 КУпАП - визнати протиправним.

Постанову серії ДП18 №707823 від 07 липня 2019 року, винесену поліцейським роти №4 БУПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Карінцевим Ростиславом Олексійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за постановою ДП18 №707823 від 07 липня 2019 року - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура