Справа № 0440/6210/18
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 жовтня 2019 року справа№ 0440/6210/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ОСОБА_5 розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 в адміністративній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019 р. на виконання постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 р., до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла справа №0440/6210/18 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, проведеного 02.10.2019 р. справа №0440/6210/18 передана на розгляд судді ОСОБА_5

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та продовження розгляду справи на виконання постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 р., суд вважає за необхідне заявити про наявність підстав для самовідводу у даній справі.

Заяву про самовідвід було подано 08.10.2019 р. (вх.№56991/19).

Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору становить рішення відповідача, яким позивачу відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, яке звернено до оскарження, підписано трьома членами дисциплінарної палати, зокрема, ОСОБА_3 , що на час виникнення спірних відносин займав посаду голови КДКА ДО.

В свою чергу повідомляю, що ОСОБА_3 має сина, - ОСОБА_4 , який займав посаду приватного нотаріуса Дніпропетровського міського адміністративного округу, наразі нотаріальна діяльність є тимчасово зупиненою.

З 2010 року мене, як суддю, зараховано до штату Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якому також здійснює судочинство суддя ОСОБА_6, - знедавна колишня дружина ОСОБА_4 .

З 2014 року я перебуваю у шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , який у свою чергу з липня 2010 року і по даний час перебуває на керівній посаді відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (нині - начальник відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).

З початку призначення мене на посаду судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду я весь час підтримувала звичні службові стосунки з колегою та суддею цього ж суду ОСОБА_6 , яка на час виникнення спірних відносин перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 (сином голови КДКА ДО ОСОБА_3 ).

При цьому, за час спільного подружнього життя мій чоловік та його родина підтримували приятельські стосунки з ОСОБА_4 , який на час виникнення спірних відносин був чоловіком судді ОСОБА_6 та сином голови КДКА ДО ОСОБА_3 .

Крім того, після закінчення повноважень судді у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку та до обрання суддею безстроково, а саме у 2017 році, мною було розпочато процедуру отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, в тому числі складені іспити у відповідності до встановленої процедури. Свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту підписано ОСОБА_3

Наразі мною не закінчено процедуру отримання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно статті 9 вказаного закону організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Порядок складення кваліфікаційних іспитів, методика оцінювання та програма кваліфікаційних іспитів затверджуються Радою адвокатів України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 в даних відносинах виступає особою, якою відповідно до посадових обов`язків, підписано оскаржуване рішення та яка, серед інших членів комісії, приймала іспити у мене, як у кандидата на отримання свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю.

Наведені обставини як основні так і додаткові дають підстави вважати, що при розгляді справи можуть виникнути сумніви в упередженості головуючого судді.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуга проти України" та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості судді ОСОБА_5 та об`єктивного розгляду даної справи, заява про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 241, 242 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 в адміністративній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Віхрова