Справа № 500/1913/19
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1913/19

02 жовтня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Нацюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме: з 01 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що має право на пенсію за віком, проте відповідач відмовив у призначенні такої пенсії з посиланням на те, що страховий стаж за період роботи з 26.09.1986 по 29.08.1987 у ТзОВ "Галичина" не зараховується, оскільки, довідка долучена до справи 06.06.2019 про кількість відпрацьованих трудоднів не містить підстави видачі. Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань 02.08.2012 внесено інформацію про відсутність сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина" вказаною у документах адресою. Тому, страховий стаж становить 25 років 7 місяців 8 днів, що не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим підстав для призначення пенсії немає. Позивач зазначає, що в зазначений період працювала на посаді вихователя в дошкільному навчальному закладі, який був у підпорядкуванні колгоспу "Зоря комунізму", який в подальшому був реорганізований в господарство "Галичина", селянську спілку "Галичина" та на даний час являється ТзОВ "Галичина". При зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком було надано довідку в якій відображена кількість трудоднів за період її роботи за підписом керівника ТзОВ "Галичина". Також зазначає, що для підтвердження стажу роботи, що дають право на призначення пенсії за віком надав відповідачу також копію трудової книжки. Вважає, що підстав у відповідача для відмови їй у призначенні пенсії за віком не було, тому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати призначити пенсію за віком.

Ухвалою суду від 16.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 30.08.2019 надав до суду відзив (аркуш справи 26-28), в якому зазначено, що не зарахував в страховий стаж позивачу періоду роботи з 26.09.1986 до 29.08.1987, оскільки на підтвердження страхового стажу позивач надала довідку №104 видану ТзОВ "Галичина" від 14.09.2018 в якій зазначалось, що ОСОБА_1 перебувала членом колгоспу ТзОВ "Галичина" і по наявних документах працювала у колгоспі з 26.09.1986 по 29.08.1987. Проте, дана довідка не містить підстав видачі. Також, сільськогосподарське ТзОВ "Галичина", згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань відсутнє за вказаною в реєстрі адресою, а на бланку довідок, виданих с/г ТзОВ "Галичина" зазначений не вірний код ЄДРПОУ, що дає підстави сумніватись у їх достовірності. Тому, вважає, що правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представників сторін, показання свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 01.07.2019 звернулася до Головного управління ПФУ в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головне управління ПФУ у Тернопільській області прийняло рішення №262/03-15 від 09.08.2019, яким відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком, з посиланням на те, що страховий стаж за період роботи з 26.09.1986 по 29.08.1987 у ТОВ "Галичина" не зараховується, оскільки, довідка долучена до справи 06.06.2019 про кількість відпрацьованих трудоднів не містить підстави видачі. Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань 02.08.2012 внесено інформацію про відсутність сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина" вказаною у документах адресою. Тому, страховий стаж становить 25 років 7 місяців 8 днів, що не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим підстав для призначення пенсії немає (аркуш справи 14-15).

Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно із п.2 ч.1 ст.26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача НОМЕР_1 І НОМЕР_2 в ній містяться записи щодо спірного періоду про роботу ОСОБА_1 з 26.09.1986 по 29.08.1987 на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі "Зоря Комунізму" (аркуш справи 9-13).

Згідно довідки №104 виданою ТзОВ "Галичина" від 14.09.2018 ОСОБА_2 Стахівна перебувала членом колгоспу з 26.09.1986 по 29.08.1987 (аркуш справи 16).

Відповідно до трудової книжки колгоспника №106 від 14.09.2018, ОСОБА_1 працювала в колгоспі "Зоря Комунізму" на посаді вихователя дитячого садка з 1986 по 1987 (аркуш справи 19).

Оцінюючи підстави для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань 02.08.2012 внесено інформацію про відсутність сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина" вказаною у документах адресою, оскільки.

Відповідно до довідки Сільськогосподарського ТзОВ "Галичина" №107 від 14.09.2018 колгосп "Зоря комунізм" у 1976 році приєднано до колгоспу "Дружба". В 1983 році відбувся розподіл колгоспу "Дружба" на два господарства: одне на базі бригада смт. Товсте, друге - на базі с.Лисівці та Шипівці. Згідно протоколу №1 від 20.01.1983 на території сіл Лисівці та Шипівці створено господарство "Зоря комунізму". В 1989 колгосп "Зоря комунізму" шляхом поділу реорганізувався на два господарства "Галичина" та "ім.Гагаріна". В 1993 колгосп "Галичина" реорганізовано в селянську спілку "Галичина". Протоколом №8 від 25.03.2000 селянська спілка "Галичина" реорганізовано в ТзОВ "Галичина". ТзОВ "Галичина" є правонаступником селянської спілки "Галичина" (аркуш справи 18).Щодо посилання представника відповідача на те, що довідка долучена позивачем про кількість відпрацьованих трудоднів не містить підстави видачі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ТзОВ "Галичина" є правонаступником колгоспу "Зоря комунізму" в якому працювала позивач, тому довідка видана уповноваженим органом на підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 .

Також, суд зазначає, що згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема і довідки (п.3 Порядку №637).

Оскільки записи в трудовій книжці позивача належним чином підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, то згідно з наведеними положенням Порядку №637 позивачу не потрібно доводити свій стаж роботи поданням додаткової інформації включно з довідками.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні у трудовій книжці позивача записи належним чином підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком.

Враховуючи наведене, суд критично оцінює підставу для відмови у призначенні пенсії за віком щодо того, що довідка долучена до справи про кількість відпрацьованих трудоднів не містить підстави видачі та не містить код ЄДРПОУ, оскільки недостовірність такої довідки суд не встановив та страховий стаж позивача підтвердженими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Крім того, допитані судом в ході розгляду справи свідки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знають позивачку по спільній роботі в колгоспі "Зоря Комунізм" (правонаступником якого є ТзОВ "Галичина"), що підтверджується відомостями їхніх трудових книжок, підтвердили факт роботи позивачки на зазначеному підприємстві протягом спірного періоду з 26.09.1986 по 29.08.1987.

Аналізуючи наведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що робота позивача в колгоспі "Зоря Комунізму" протягом спірного періоду з 26.09.1986 по 29.08.1987 підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки такий підтверджений записами в її трудовій книжці, також довідкою ТзОВ "Галичина" недостовірності або інших ознак юридичної неточності не встановлено, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, про що також свідчать покази свідків.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Враховуючи те, що позивач із заявою про призначення пенсії звернувся до пенсійного органу 01.07.2019, суд дійшов висновку, що саме з 01.07.2019 право позивача підлягає відновленню.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

При цьому обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись повноваженнями, якими наділений суд при вирішенні справи відповідно до ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне обрати наступний спосіб захисту порушених прав позивача:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, викладене у листі №262/03-15 від 09.08.2019 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області;

- зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком період роботи в колгоспі "Зоря Комунізму" на посаді "вихователя дитячого садка" з 26.09.1986 по 29.08.1987;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме: з 01 липня 2019 року.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у сумі 768,40грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, викладене у листі №262/03-15 від 09.08.2019.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком період роботи в колгоспі "Зоря Комунізму" на посаді "вихователя дитячого садка" з 26.09.1986 по 29.08.1987

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з дня звернення за призначенням пенсії, а саме: з 01 липня 2019 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

Реквізити сторін:

позивач - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області: 46001, м.Тернопіль, вул Руська, 17, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.