Справа № 240/3760/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3760/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

25 вересня 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року (повне судове рішення складено 11 червня 2019 року у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (далі - відповідач) про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 22.03.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним п.1 рішення Кілківської сільської ради Чуднівського району "Про відмову у наданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в с.Кілки для ведення особистого селянського господарства" за №232 від 18.09.2018, прийнятого за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.07.2018 про надання їй у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2 га, яка знаходиться на території Кілківської сільської ради та скасувати його; зобов`язати повторно розглянути заяву на черговій сесії.

- визнати протиправним рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про створення громадського пасовища" за №199 від 27.06.2018 та скасувати його.

- визнати протиправним рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199 від 27.06.2018 та скасувати його.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що згідно довідки Головного управління Держгеокадасту у Житомирській області від 08.10.2018 станом на 01.01.2016 земельна ділянка на яку претендувала позивач не надана у власність або постійне користування. Згідно інформації Головного управління Держгеокадасту у Житомирській області наданої на запит депутата Кілківської сільської ради від 18.01.2019, землі запасу Кілківської сільської ради в користуванні не перебувають. Також позивач вказує на те, що державна реєстрація земельної ділянки, до якої входить бажана позивачем ділянка, зареєстрована в Державному земельному кадастрі лише 28.03.2019, тобто через шість місяців після прийняття сільською радою оскаржуваного позивачем рішення. Крім того, вказує на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2019, право власності на вказану земельну ділянку сільською радою було зареєстровано 08.05.2019, тобто після відкриття провадження у даній справі.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

21.08.2019 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що заяву позивача не було розглянуто в місячний термін, оскільки сільський голова знаходився у відпустці. При цьому, позивач не скористався правом на замовлення розроблення проекту землеустрою. Крім іншого, відповідачем вказано, що вказана земельна ділянка зареєстрована після відкриття провадження у справі оскільки, технічна документація була замовлена сільською радою 20.02.2019, про що свідчить завдання та розробка технічної документації, в зв`язку з виділенням коштів сесією сільської ради в 2019 році на виконання даних дій, в бюджеті на 2018 рік коштів на виконання даних робіт не було заплановано, тому роботи не виконувались.

25.09.2019 представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

02.07.2018 позивач звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, розташованою в межах населеного пункту села Кілки Чуднівського району Житомирської області.

Рішенням №232 від 18.09.2018 Кілківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області за результатами розгляду вказаного клопотання відмовила позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, беручи до уваги протокол засідання постійної комісії земельних відносин.

Вказане рішення відносно позивача по суті було зумовлено тим, що бажана земельна ділянка входить до громадського пасовища.

Згідно матеріалів справи, 27.06.2018 на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про створення громадського пасовища" за №199 . Також вирішено виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для створення громадського пасовища площею 10, 60 га розташованої в с. Кілки.

Також, цього ж дня, на підставі клопотань уповноважених осіб від власників великої рогатої худоби села Кілки, на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199.

Не погоджуючись із відмовою у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на бажану земельну ділянку та з рішенням про створення громадського пасовища позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби не можуть бути переданні громадянам у власність, а тому, рішення сільської ради щодо відмови позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є правомірним та не підлягає скасуванню.

При цьому, враховуючи, що рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про створення громадського пасовища" та рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199 від 27.06.2018 не стосується позивача та не порушують його прав та законних інтересів суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття рішення щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність слугувало те, що вказана земельна ділянка відноситься до земель загального користування, а саме є громадським пасовищем.

Положенням ч. 1 ст. 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Тобто, Кілківська сільська рада має виключні повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності відповідної територіальної громади.

При цьому, земельна ділянка, на яку позивач бажав отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, знаходиться в межах земель загального користування населеного пункту, зокрема, в межах ділянки площею 47 га, яка є пасовищем, що підтверджується Проектом роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гагаріна Чуднівського району Житомирської області в редакції 1993 року.

Крім того, встановлено судом, 27.06.2018 на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про створення громадського пасовища" за №199 та вирішено виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для створення громадського пасовища площею 10,60 га розташованої в с.Кілки.

Також, цього ж дня, на підставі клопотань уповноважених осіб від власників великої рогатої худоби села Кілки, на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199.

Відповідно до рішення сільської ради №199 сільською радою замовлено та розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 10,6000 га для створення громадського пасовища.

Згідно витягу з державного земельного кадастру земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:002:0086. Вид використання земельної ділянки - громадські пасовища.

На підставі вказаної документації державним реєстратором Чуднівської РДА Стельмах А.Л. прийнято рішення від 11.05.2019 про державну реєстрацію права комунальної власності вказаної земельної ділянки за територіальною громадою в особі Кілківської сільської ради.

Таким чином, земельна ділянка, яку бажає отримати позивач входить в земельну ділянку площею 10,6000 га., яка використовується для громадського пасовища с. Кілки Чуднівського району.

Крім того, згідно п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища (ст.34 ЗК України).

Земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність для ведення особистого селянського господарства належать до земель загального користування (пасовище), тобто є загальнодоступними для всіх суб`єктів і не можуть передаватися у приватну власність. Надання дозволу позивачу на розроблення землевпорядної документації відведення у власність земельних ділянок загального користування порушить права інших осіб щодо їх використання, так як ці земельні ділянки виділені для об`єктивної необхідності - загального випасання худоби.

Таким чином, місце розташування земельної ділянки, зазначеної у заяві позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, що є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства згідно з ч.7 ст. 118 ЗК України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що земельні ділянки, призначені для сінокосіння та випасання худоби не можуть бути переданні громадянам у власність, а тому, рішення сільської ради щодо відмови позивачу в отриманні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про створення громадського пасовища" за №199 від 27.06.2018 та визнання протиправним рішення 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199 від 27.06.2018 суд зазначає наступне.

Статтею 34 ЗК України вказано, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Пункт 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 59 вказаного Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно матеріалів справи, 27.06.2018 на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про створення громадського пасовища" за №199 . Також вирішено виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки для створення громадського пасовища площею 10,60 га розташованої в с.Кілки.

Цього ж дня, на підставі клопотань уповноважених осіб від власників великої рогатої худоби села Кілки, на 22 сесії VII скликання Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області прийнято рішення "Про затвердження положення про громадські пасовища" за №199.

Вказані рішення прийняті за результатами розгляду колективного клопотання громадян с. Кілки для виділення земельної ділянки для випасу худоби на засіданні сесії сільської ради.

При цьому, оскаржувані рішення жодним чином не порушують прав чи обов`язків позивача та, відповідно, не породжують для нього права на захист, тобто права на звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, статтею 2 КАС України встановлено, що звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. А тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам), є предметом судового захисту.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду містить правові наслідки для позивача.

У свою чергу заінтересованість також повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому. Тому для відкриття провадження у справі недостатньо лише твердження позивача, наведеного у позовній заяві, про порушення права, свободи або законного інтересу.

За приписами частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що умовою звернення до суду з позовом про визнання незаконним (протиправним) рішення органу місцевого самоврядування є заінтересованість позивача.

У разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи і відмовляє у відкритті адміністративного провадження.

Якщо ж очевидних ознак відсутності матеріально-правової зацікавленості на стадії відкриття провадження не встановлено, суд, за наявності інших законних передумов, відкриває провадження. Якщо очевидні ознаки відсутності матеріально-правової зацікавленості виявлені після відкриття провадження, суд має право закрити провадження.

Оскільки йдеться про обмеження доступу до судочинства, очевидність відсутності у позивача законного інтересу повинна бути поза межами обґрунтованого сумніву. Якщо такий сумнів є, він повинен тлумачитися на користь позивача, а отже у цьому випадку суд повинен розглянути справу по суті. Це питання повинно вирішуватися, насамперед, судом першої інстанції, який має широку дискрецію.

Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду:

а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися);

б) або порушується (щодо протиправних діянь, які тривають);

в) або створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі);

г) або є інші ущемлення законних інтересів.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Також вважаємо за необхідне наголосити на тому, що аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі №522/3665/17, а також Великою Палатою Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 800/489/17, від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18, від 06.02.2019 у справі № 9901/815/18.

Таким чином, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що вказаними рішеннями сільської ради права апелянта ніяким чином не порушені, а відповідно і підстав для задоволення вимог апеляційної скарги на разі немає.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.