Справа № 280/4938/18
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Справа № 280/4938/18 Провадження №ПР/280/22/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дейта Експрес» (вул. Шевченка, буд. 13, м. Бердянськ, Запорізька область, 72111), в особі представника - адвоката Глотова Юрія Олександровича (а/с №2, м. Київ, 03150), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дейта Експрес» (далі - позивач або ТОВ «Компанія «Дейта Експрес»), в особі представника - адвоката Глотова Юрія Олександровича, до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача №720645/39510790 від 23.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язати відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних з часу первинного подання, а саме - 14.11.2017.

Також просив: стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати, в тому числі: судовий збір в розмірі 3524,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4200,00 грн.

Крім того, до позову додане клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 22.11.2018 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

13.12.2018 позивач подав до суду уточнений позов, в якому в якості відповідачів визначив відповідача 1 та Державну фіскальну службу України (далі - відповідач 2 або ДФС України) та уточнив свої вимоги, просить: визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача 1 №720645/39510790 від 23.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язати відповідача 2 здійснити реєстрацію податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних з часу первинного подання, а саме - 14.11.2017.

Крім того, просить стягнути в солідарному порядку з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 17.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Судове засідання призначено на 14.01.2019 з викликом (повідомленням) сторін.

У судовому засіданні 14.01.2019 судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених ст.161 КАС України, через що ухвалою суду від 14.01.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою від 12.02.2019 позов був залишений без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 апеляційна скарга позивача задоволена, ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2019 по цій справі скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

25.06.2019 справа була повернута до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 26.06.2019 судове засідання призначено на 16.07.2019.

16.07.2019 від представника позивача надійшла заява (вх.№29172) про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На заяві представник відповідачів зазначив, що не заперечує проти розгляду справу в порядку письмового провадження. Проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» зазначило, що спірне рішення відповідача 1 про відмову в реєстрації податкової накладної є безпідставним та незаконним, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарської операції, яка повністю відповідає меті господарської діяльності підприємства.

У наданому відзиві відповідачі заперечили проти задоволення позовних вимог та зазначили, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної так як позивачем не в повній мірі надано запитувані документи. Отже відповідач 1 діяв в межах повноважень та у відповідності до норм Закону з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також вважають, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даними вимогами.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» зареєстроване 25.11.2014 в якості юридичної особи, номер запису: 1 005277, взяте на податковий облік в органах державної податкової служби - 26.11.2014 за № 1783, та на даний час перебуває на обліку в Бердянській ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.01.2015.

09.02.2015 між ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» та Бердянською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області підписано договір «Про визнання електронних документів». Електронний документообіг здійснюється через програмне забезпечення «M.E.Doc IS». (т.1 а.с.43-46).

ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» поставляє продукцію власного виробництва згідно УТК ЗЕД: 8517. Виробництво й постачання цих товарів є основним видом діяльності («Виробництво обладнання зв'язку», код за КВЕД 26.30).

09.12.2015 ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» та ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» () було укладено договір за №17115 на поставку обладнання та надання послуг. (т.1 а.с.26-32).

13.02.2017 ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» та ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» () було укладено Додаткову угоду №3 до Договору №17115. (т.1 а.с.33-34).

Згідно п.7 Додаткової угоди №3 дію Договору №17115 пролонговано до 31.01.2018.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №3:

«Виконавець зобов'язується виконати поставку обладнання 2016-2017 років випуску для побудови 1-го Етапу (підетап - 1) модулів «Позиціонування рухомого обладнання» й «Мобільний підземний радіозв'язок» Системи аварійного оповіщення позиціонування персоналу та рухомого обладнання на лінії швидкісної доставки блока 10 ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»».

Згідно п.4 Додаткової угоди №3:

«Оплата вартості Обладнання, що постачається за дійсною Додатковою угодою здійснюється Замовником шляхом прямого банківського перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця за наступним графіком:

4.1. Передоплата у розмірі 50% від вартості обладнання, вказаного в Специфікації №1 протягом 14 календарних днів з дня підписання дійсної Додаткової угоди та виставлення рахунку на передоплату.

4.2. Оплата залишкової частини обладнання в розмірі 50% - протягом 14 календарних днів з дня відправки Виконавцем повідомлення про готовність обладнання до відгрузки та виставлення рахунку на оплату.»

Відповідно до п.4.1 Додаткової угоди №3 до Договору №17115 від 09.12.2015, ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» отримало від ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» передплату у розмірі 70 888,01 грн., згідно платіжного доручення № 6202 від 20.10.2017. (т.1 а.с.42)

У відповідності до вимог п.1. ст.187 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на отриману передплату ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» було складено податкову накладну №16 від 20.10.2017 на суму 70888,01 грн. ( в т.ч. ПДВ 11 814,67 грн.) та направлено 14.11.2017р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. (т.1 а.с.12).

14.11.2017 позивачем отримана квитанція №1, за змістом якої податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено з наступних підстав:

«Виявлені помилки:

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567.За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 85.17. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.». (т.1 а.с.13).

21.05.2018 на виконання ст.201 ПК України та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», до контролюючого органу ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» через електронну систему «M.E.Doc IS» були направлені пояснення, на підтвердження реальності господарських взаємовідносин між ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» та ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (т.1 а.с. 14-16).

До пояснень додані засвідчені копії документів, а саме:

1. Копія Договору №17115 від 09.12.2015;

2. Копія Додаткової угоди №3 (з Додатком №1) від 13.02.2017 до Договору №17115 від 09.12.2015;

3. Копія протоколу розбіжностей до Договору №17115 від 09.12.2015;

4. Копія Рахунку на оплату №27 від 08.06.2017;

5. Копія банківської виписки від 20.10.2017;

6. Бухгалтерська довідка ТОВ «Компанія «Дейта Експрес»;

7. Копія Ліцензії виданої ДАБІ України від 04.04.2016 (строк дії до 04.04.2019);

8. Копія Дозволу №282.16.23 на право застосування комплексу диспетчерського контролю та автоматизованого управління «САТ-А», виданий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області 11.05.2016 (діє безстроково);

9. Копія Дозволу №521.16.23 на роботи з підвищеної небезпеки, виданий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області 08.08.2016 (строк дії до 08.08.2021);

10. Копія Дозволу №349.17.23 на роботи з підвищеної небезпеки, виданий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області 03.07.2017 (строк дії до 02.07.2022);

11. Копія Дозволу №508.17.23 на право застосування комплексу диспетчерського телефонного зв'язку та оповіщення «CAT», виданий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області 13.09.2017 (діє безстроково);

12. Копія сертифікату відповідності комплексу диспетчерського телефонного зв'язку та оповіщення «CAT» від 24.05.2016;

13. Копія сертифікату відповідності комплексу диспетчерського телефонного зв'язку та оповіщення «CAT» від 28.07.2016;

14. Копія Висновку експертизи №14.-04.-18.-1222.16 від 30.06.2016 виданий ДП «Донецький експертно-технічний центр держпраці» про оцінку стану охорони праці та безпеки промислового виробництва під час виконання робіт підвищеної небезпеки при установленні та монтажі машин і устаткування;

15. Копія Висновку експертизи №23.02.04-0241.17 від 01.12.2017 виданий ДП «Запорізький експертно-технічний центр держпраці» щодо відповідності ТУ «Апаратура сигналізації вантажопідіймального крана «АСПК» вимогам нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки;

16. Копія Висновку експертизи №14.-02.-18.-1767.17 від 14.09.2017 виданий ДП «Донецький експертно-технічний центр держпраці», щодо відповідності ТУ «Комплекс шахтного диспетчерського телефонного зв'язку та оповіщення «CAT»;

17. Копія Висновку експертизи №14.-02.-18.-1573.17 від 29.08.2017 виданий 29.08.2017 ДП «Донецький експертно-технічний центр держпраці», щодо відповідності машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки;

18. Копія Сертифікату відповідності на блоки живлення БПІ від 25.09.2017;

19. Копія договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 14 кв.м., від 12.06.2017 з СП БК «Будівельник» ПрАТ «Бердянськбуд» ();

20. Копія договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 34 кв.м., від 01.07.2017 з СП БК «Будівельник» ПрАТ «Бердянськбуд» ();

21. Копія договору оренди нежитлових приміщень №122 загальною площею 179,05 кв.м., від 01.07.2017 з ПрАТ «Бердянськбуд» ();

22. Копія договору суборенди нежитлових приміщень №0709/17 загальною площею 269,11 кв.м. від 07.09.2017 з ТОВ «Прем'єр плюс» ();

23. Копія ОСВ за рахунком №10 на 01.04.2018;

24. Копія ОСВ за рахунком №12 на 01.04.2018;

25. Копія ОСВ за рахунком № 112 на 01.04.2018

Однак, 24.05.2018 позивачем отримане рішення комісії ГУ ДФС Запорізької області №720645/39510790 від 23.05.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (т.1 а.с. 17-18).

При цьому суд зазначає, що в рішенні контролюючим органом не конкретизовані та не зазначені документи, які не надані та є необхідними для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням позивачем подана скарга до Комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг (т.1 а.с. 19-24).

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг ДФС України від 13.06.2018 №11330/39510790/2, скаргу залишено без задоволення, а рішення відповідача 1 без змін (т. 1 а.с.25).

Не погодившись з рішенням відповідача 1 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірної податкової накладної була зупинена у зв'язку з її відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідачами також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарської операції цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента (ів), збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операції були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірній операції.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинам з його контрагентом які свідчать про реальність здійснення господарської операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції №1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов'язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року №79000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі №822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить норм, які б надавали відповідачам право на відмову у реєстрацій податкової накладної. Податковий закон вбачає лише право на зупинення реєстрації податкової накладної. Порядок чи інший підзаконний акт не може створювати право, за своєю юридичною природою, оскільки такий підзаконний акт лише відображає порядок дій щодо реалізації законодавчих норм.

Крім того суд вважає, що ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» на виконання п.14 Порядку №117 надано органу ДФС пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов'язань.

У цей же час контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надані документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88).

Первинні документи, оформлені у межах укладеного договору, не мають дефекту форми або змісту. Інше відповідачами не доведено.

ГУ ДФС у Запорізькій області, в порушення п. 21 Порядку 117 відмовляючи у реєстрації податкової накладної, не спростовано встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим, наявні підстави для визнання спірного рішення Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправним та його скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача 2 зареєструвати податкову накладну, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача 1 правових підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №16 від 20.10.2017. При цьому суд зазначає, що вищенаведеними нормами не передбачено реєстрації податкової накладної на підставі судового рішення в день подання такої накладної на реєстрацію.

Суд не приймає до уваги твердження відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду в зв'язку з тим, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 по даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не пропущений строк звернення до суду та скасував ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду від 12.02.2019.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовній вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з Адвокатським об'єднанням «ПАРТНЕР» договір про надання адвокатської допомоги №8 від 23.05.2018 (т.1 а.с.126-127).

Відповідно до п. 1.1. Даного договору Адвокатське об'єднання приймає на себе зобов'язання щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнту (ТОВ «Компанія «Дейта Експрес») на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Згідно п.1 Додаткової угоди №5 від 09.07.2018 до Договору №8 від 23.05.2018 правнича допомога адвоката по даній справі становить 4200,00 грн.(т.1 а.с.128).

В Описі робіт (наданих послуг) за Додатковою угодою №5 від 09.07.2018 зазначений перелік наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) з правничої допомоги по даній справі та їх вартість, а саме: ознайомлення з матеріалами та правовий аналіз рішень органів ДФС - 870 грн.; ознайомлення з документами бухгалтерського обліку підприємства з господарської операції - 830 грн.; надання усної консультації та роз'яснень з питань податкового законодавства - 300 грн.; складання позовної заяви - 2000 грн.; складання клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - 100 грн.; подання позовної заяви до адміністративного суду - 100 грн. Всього: 4200 грн.

Судом встановлено, що керуючим партнером Адвокатського об'єднання «ПАРТНЕР» адвокатом Глотовим Юрієм Олександровичем складено та подано до суду позовну заяву та клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

18.08.2018 Адвокатським об'єднанням «ПАРТНЕР» виставлено рахунок на оплату №21 на суму 4200,00 грн. (т.1 а.с.135).

Платіжним дорученням №1598 від 18.07.2018 позивач сплатив за отримані послуги 4200,00 грн. (т.1 а.с. 134).

25.07.2018 ТОВ «Компанія «Дейта Експрес» та Адвокатським об'єднанням «ПАРТНЕР» підписано Акт виконаних робіт за Додатковою угоди №5 від 09.07.2018. Відповідно до вказаного Акту сторони зауважень та скарг одна до одної стосовно виконання визначених зобов'язань за Додатковою угоди №5 від 09.07.2018 не мають. (т.1 а.с.129).

Таким чином стягнення судових витрат з правничої допомоги заявлено обґрунтовано, а отже ці вимоги підлягають задоволенню.

Також під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3524,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1579 від 17.07.2018 (а.с. 3).

За таких умов, судовий витрати, сплачені позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме - ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дейта Експрес» (вул. Шевченка, буд. 13, м. Бердянськ, Запорізька область, 72111, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м.Запоріжжя, 69107; ) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області № 720645/39510790 від 23.05.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №16 від 20.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дейта Експрес» судові витрати з сплати судового збору в сумі - 3524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні 00 коп.) та судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі - 4200,00 грн. (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 03.10.2019 року.

Суддя Р.В. Кисіль