Справа № 560/1344/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1344/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

02 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (ухвалене в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітня 2019 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно не зараховує до пільгового стажу спірний період роботи, внаслідок чого порушує його право на призначення пенсії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористалась та не подала відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 01.10.2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач 10.07.1981 року прийнятий на роботу членом колгоспу "Радянська Україна" села Голубча, Полонського району, Хмельницької області; з 21.06.1982 року по 05.05.1984 року позивач проходив строкову військову службу в Радянській Армії; 10.12.1984 року прийнятий на роботу трактористом в мехзагоні №2 села Голубча, Полонського району, Хмельницької області (з 19.02.2000 року СТОВ "Україна"); 26.12.2009 року звільнений з посади тракториста мехзагону №2 СТОВ "Україна"; 01.01.2010 року прийнятий в СТОВ "Україна" села Кустівці, Полонського району, Хмельницької області на посаду тракториста мехзагону №1 та 05.08.2011 року звільнений із займаної посади відповідно до статті 38 КЗпП України, за власним бажанням; 12.08.2011 року прийнятий на роботу в ТОВ "Енселко Агро" на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, де працює по цей час.

19.05.1992 року позивач отримав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , дане посвідчення видано взамін посвідчення НОМЕР_2 від 16.06.1981 року.

01.01.2019 року позивач досягнув віку 55 років, та 18.01.2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки працює трактористом-машиністом та безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції.

Листом №4323/03 від 08.02.2019 року відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №1 від 24.01.2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

У листі зазначено про те, що на підставі довідки №857 від 06.12.2018 року, виданої ТОВ "Енселко Агро" до пільгового стажу роботи позивача зараховано період роботи з 12.08.2011 року по 06.12.2018 року на посаді тракториста.

До стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення позивачу не зараховано періоди роботи з 19.02.2000 року по 26.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 05.08.2011 року, оскільки довідка видана СТОВ "Україна" не містить посилання на первинні документи, на підставі яких вона видана.

Таким, чином, страховий стаж позивача складає 33 роки 05 місяців 14 днів, в тому числі робота трактористом-машиністом - 07 років 02 місяці 26 днів.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що позивач та відповідач фактично погодились із висновками суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області лише щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків.

Дана норма також встановлена пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" регламентовано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

Згідно із пунктом 1 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причетних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 №439/1148/17.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо відсутності підстав для зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу позивачу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема з трудової книжки встановлено, що позивач 10.07.1981 року прийнятий на роботу членом колгоспу "Радянська Україна" села Голубча, в подальшому проходив службу в Радянській Армії, 10.12.1984 року надана робота тракториста в мехзагоні №2 села Голубча (з 2000 року СТОВ "Україна"), 26.12.2009 року звільнений з посади тракториста мехзагону №2 СТОВ "Україна". З 01.01.2010 року по 05.08.2011 року працював на посаді тракториста мехзагону №1 в СТОВ "Україна". 12.08.2011 року прийнятий на роботу в ТОВ "Енселко Агро" на посаду тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, де працює по даний час.

Також, колегія суддів зазначає, що період роботи позивача на посаді тракториста, який безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції на протязі певного польового періоду в рослинництві, та або на протязі календарного року в тваринництві, з 19.02.2000 року по 26.12.2009 року та з 01.01.2010 по 05.08.2011 року підтверджується довідкою №1 від 09.01.2019 року.

Також, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка районного трудового архіву Полонської районної ради №1108 від 03.12.2018 року, виданої на підставі книги нарахування заробітної плати за 1981-2009 роки колгоспу "Радянська Україна", яка підтверджує роботу позивача у спірні періоди на посаді тракториста в колгоспі "Радянська Україна".

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що періоди роботи позивача на посаді тракториста: з 10.07.1981 року по 20.06.1982 року, з 10.12.1984 року по 18.02.2000 року, з 19.02.2000 року по 26.12.2009 року, з 01.01.2010 по 05.08.2011 року підтверджуються також записами вкладишу до трудової книжки колгоспника, де у розділі «Трудова діяльність в громадському господарстві» містяться відомості про кількість відпрацьованих трудоднів та зазначено, що позивач відпрацював необхідну кількість трудового мінімуму трудової участі в громадському господарстві. До того ж, згідно зазначених записів позивач не тільки виконував встановлену норму, а постійно працював понад нормоване.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта, що періоди роботи позивача на посаді тракториста з 10.07.1981 року по 20.06.1982 року та з 10.12.1984 року по 18.02.2000 року не можна зарахувати до пільгового стажу, у зв`язку з відсутністю довідок уточнюючих пільговий характер роботи, оскільки відсутність посилання в довідці на будь-які інші документи крім трудової книжки та відсутність довідок про уточнюючий характер роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що періоди роботи позивача трактористом, підтверджується відомостями трудової книжки, посвідченням тракториста-машиніста першого класу та архівними довідками.

Щодо правомірності відмови відповідача у незарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду проходження ним строкової військової служби, колегія суддів зазначає слідуюче зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено, що для підтвердження військової служби приймаються військові квитки.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження підчас апеляційного розгляду справи, позивач у період роботи з 10.07.1981 року по 20.06.1982 року працював на посаді тракториста та в подальшому, як зазначено в трудовій книжці, проходив службу в рядах Армії, а саме: з 21.06.1982 року по 05.05.1984 року, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_3 .

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював за професією та займав посаду тракториста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому період проходження строкової військової служби підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, на час звернення із заявою до відповідача позивач мав достатній стаж (більше 20 років на роботах тракториста-машиніста) для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з підпунктом "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з цим, докази того, що позивач у спірні періоди працював на посаді тракториста, не спростовані відповідачем та у своїй сукупності дозволяють дійти до висновку про те, що у вказані періоди часу позивач працював саме на посаді тракториста, тобто на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії відповідача щодо неврахування спірних періодів до пільгового стажу позивача та як наслідок відмова у призначенні пенсії є протиправними.

З огляду на вищезазначені обставини справи, а також наявність відповідних в трудовій книжці позивача записів, які підтверджують пільговий характер роботи та професію позивача, приймаючи до уваги наявність пільгового стажу, колегія суддів приходить до висновку, що позивач набув права на призначення пільгової пенсії за віком згідно з п. "в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.