Справа № 160/616/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/616/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року (суддя Сліпець Н.Є.) у справі №160/616/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі №160/616/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

19.02.2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії було задовольнити та:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), з лютого 2017 року;

- зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та виплатити заборгованість по ній з лютого 2017 року;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) заборгованості по пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

28.03.2019 року за заявою позивачки на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

31.07.2019 року позивачка звернулась із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 19.02.2019 року у справі №160/616/19, в обґрунтування якої зазначала, що рішення суду, яке набрало законної сили, виконано відповідачем лише в частині поновлення виплати поточної пенсії, при цьому заборгованість за період з лютого 2017 року по травень 2019 року не виплачується.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено. Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обовязком суду. Будь-яке рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обовязковому

виконанню незалежно від того, чи встановлений судом контроль за виконанням такого рішення. У спірному випадку не встановлено того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою її заяву задовольнити. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що судовий контроль за виконанням рішення суду може бути встановлений як за наслідками розгляду справи та ухвалення рішення, так і після ухвалення рішення у справі. Відповідно до положень ст..129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У спірному випадку, як зазначає позивачка, суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, які свідчать про ухилення відповідача від виконання судового рішення у повному обсязі. Вказані обставини свідчать про те, що фактично порушені права позивачки не були поновлені не дивлячись на наявність рішення суду, яке є обовязковим до виконання, що свідчить про наявність підстав для встановлення судом судового контролю за виконанням ухваленого ним рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з огляду на її законність і обгрунтованість. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач фактично погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає про те, що у спірному випадку не було встановлено того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення. При цьому відповідач зазначає, що оскільки Урядом не визначено порядок щодо виплати соціальних виплат по внутрішньо переміщеним особам, які не виплачені за минулий період, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позбавлене можливості провести виплату нарахованої пенсії позивачу за період з 01.02.201 по 31.05.2019р. в розмірі 55 369,16грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на положення вказаної норми процесуального права суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обовязком суду.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст..129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен зясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони обєктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

У спірному випадку суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю не було встановлено того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

З приводу таких висновків суду першої інстанції слід зазначити те, що загальний порядок виконання судових рішень, який встановлено Законом України «Про виконавче провадження», не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Крім цього, суд першої інстанції не звернув уваги на причини не виконання відповідачем судового рішення. Так листом від 04.06.2019р. (а.с.112) відповідач повідомив позивача про те, що виплату пенсій, яку присуджено за рішенням суду, буде виплачено на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України. Тобто рішення суду, яке набрало законної сили та яке підлягає обовязковому виконанню фактично залишається без дієвим для позивача, оскільки не виконується відповідачем з огляду на його позицію про відсутність окремого порядку виплати пенсій за минулі періоди. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачем взагалі вживалися можливі заходи з метою виконання судового рішення, а судом першої інстанції вказані обставини не досліджувалися.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що відсутність механізму (порядку) виплати перерахованих пенсій за минулі періоди, не може бути підставою для невиконання рішення суду, яким встановлено право особи на отримання пенсії, при цьому, враховуючи і те, що таке право є майновим інтересом позивача і підлягає захисту відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

З огляду на викладене оскаржену ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у звязку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги про встановлення судового контролю судом апеляційної інстанції не можуть бути задоволенні з огляду на те, що судове рішення, відносно якого позивач просить встановити судовий контроль, не ухвалювалося судом апеляційної інстанції, а відповідно до ст..382 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення має право встановити той суд, який таке рішення ухвалив.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі №160/616/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, які визначено ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 04.10.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк