Справа № 640/18549/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2019 року м. Київ № 640/18549/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної

в місті Києві державної адміністрації

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2, адреса фактичного місця перебування: АДРЕСА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач), адреса: 02125, місто Київ, вулиця Курнатовського, будинок 7а, корпус 1, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, яка полягає у ненарахуванні, починаючи з 16 серпня 2016 року, допомоги при народженні дитини ОСОБА_2;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації нарахувати та виплатити державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, починаючи з 16 серпня 2016 року негайно після проголошення судового рішення;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, виплатити державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2, починаючи з 16 серпня 2016 року негайно після проголошення судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 4, 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вказаних вище вимог законодавства, позивачем не зазначено у позовній заяві власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, пункти 4 та 5 прохальної частини позовної заяви містять майже аналогічні позовні вимоги, єдиною відмінністю є те, що у пункті 4 позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити державну допомогу при народженні дитини, а у пункті 5 позивач просить зобов'язати лише виплатити таку допомогу.

Тобто, позивачу необхідно конкретизувати заявлені неї позовні вимоги в цій частині.

Також, частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач народила сина ОСОБА_2 16 серпня 2016 року, при цьому, як зазначено у позовній заяві, державну допомогу при народженні дитини після її народження позивач не отримувала, наведене в сукупності свідчить про те, що позивач дізналась про порушення свого права на отримання державної допомоги при народженні дитини ще у серпні 2016 року, проте, з відповідною позовною заявою до адміністративного суду звернулась 30 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску.

Більш того, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити державну допомогу при народженні дитини, починаючи з 16 серпня 2016 року, проте, до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів того, що остання зверталась до позивача з відповідними заявами про нарахування та виплату такої допомоги, починаючи з 16 серпня 2016 року та відповідачем не було вчинено будь-яких дій, направлених на розгляд її заяв.

Також, згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано документа, про сплату судового збору, натомість додано заяву про звільнення від його сплати у зв'язку з її скрутним матеріальним становищем.

Розглянувши вказану заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Проте, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження її майнового стану, що свідчить про те, що позивачем не доведено її скрутного матеріального становища саме станом на день звернення до суду.

За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у розмірі, встановленому діючим законодавством.

У відповідності до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривень.

З урахуванням розміру заявлених вимог та наведених положень законодавства, ставка судового збору за звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом становить 768,40 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки позивач може усунути у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України разом з її копією для відповідача, а також з копіями усіх документів, які додані до позовної заяви для відповідача;

- заяви про поновлення строку для звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом немайнового характеру у розмірі 768,40 гривень (отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача - UA6084021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101) або належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від його сплати разом з відповідним клопотанням про це.

Керуючись статтями 160-162, частиною 1, 2 статті 169, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова