Справа № 160/436/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2019 року Справа № 160/436/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняАндріяша А.М.
представника позивача представника відповідача Семченко В.В. Сербулової К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК Експрес Логістік» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК Експрес Логістік» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТК Експрес Логістік» №1519-п від 14.03.2018р.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Керуючись нормами п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст.6, п.п. 20.1.2 п.20.1 ст.20. пункту 1 і 3 абзацу третього п.п 73.3 ст.73. п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, ГУ ДФС у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку було направлено запит до ТОВ "ТК Експрес Логістік" «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 04.12.2017 року.
У вказаному листі зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ТК Експрес Логістік» даних по взаємовідносинах з ТОВ « Інтерсенд ЮА», а саме:
- податкового кредиту за січень 2015 на суму 29.7 тис.грн: на лютий 2015 на суму 36 тис.грн.; за березень 2015 на суму 37 тис.грн.;
- операціях придбання за 2015 на суму 513, 5 тис.грн. (без ПДВ);
Про зазначене також вказують результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст.72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до ст.74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності ТОВ «ТК Експрес Логістик».
Керівництво ТОВ «ТК Експрес Логістік» робить все можливе для найшвидшого відновлення первинної документації щодо господарської діяльності за вказані періоди.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі пп. 19.1.1 п.1.1 ст. 19, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.,75, пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, 14.03.2018 видано наказ № 1519-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТК Експрес Логістік» (код ЄДРПОУ 3636545) по взаємовідносинам з ТОВ « ІНТЕРСЕНД ЮА» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р., тривалістю 5 робочих днів, починаючи з 21.03.2018р. та видано відповідне повідомлення №624 від 14.03.2018р.
Зазначена копія наказу №1519-п від 14.03.2018р. була вручена позивачу - 21.03.2018р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення.
Листом №4 від 22.03.2018р. позивач повідомив Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, що ними отримано повідомлення № 624 від 14.03.2018 року, що з 21 березня 2018 року буде проводитися документальна позапланова невиїзна перевірка. Підприємство повідомляло, що документи, які потрібні для перевірки, були загублені 19.01.2018 року, про що надавалася раніше копія довідки про звернення до АНД відділу поліції, і вони займаються відновленням документів. В зв`язку з цим просять перенести позапланову перевірку не раніше 19 квітня 2018 року.
- п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 102829 грн., що підтверджується копією відповідного акту перевірки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктом 73.3 статті 73 ПКУ визначено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;
- для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
- щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
- у разі проведення зустрічної звірки;
- в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України встановлено обставини за наявності хоча б однієї з яких проводиться документальна позапланова перевірка, зокрема згідно з пп. 78.1.1 за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Пунктом 79.1 ст. 79 ПК України зазначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених ст. 77 та 78 ПК України. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документів та даних, наданих платником податків у визначених ПК України випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
З аналізу наведених вище правових положень можна дійти висновку, що законодавцем, задля дотримання балансу публічних і приватних інтересів, визначено алгоритм дій контролюючого органу при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме: наявність обставин визначених статтею 78 ПК України; надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
З матеріалів справи вбачається, що за результатами аналізу інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення позивачем податкового законодавства.
У зв`язку з чим, керуючись нормами п.п.16.1.5 і 16.1.7 п.16.1 ст.6, п.п. 20.1.2 п.20.1 ст.20. пункту 1 і 3 абзацу третього п.п 73.3 ст.73. п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п.14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, ГУ ДФС у Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку було направлено запит до ТОВ "ТК Експрес Логістік" «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 04.12.2017 року.
Так, у вказаному листі зазначено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було виявлено факти, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ «ТК Експрес Логістік» даних по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерсенд ЮА», а саме: - податкового кредиту за січень 2015 на суму 29.7 тис.грн: на лютий 2015 на суму 36 тис.грн.; за березень 2015 на суму 37 тис.грн.; - операціях придбання за 2015 на суму 513, 5 тис.грн. (без ПДВ);
Про зазначене також вказують результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст.72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до ст.74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності ТОВ «ТК Експрес Логістик».
Щодо посилання позивача про несвоєчасне вручення копії оскаржуваного наказу, суд зазначає наступне.
Зазначена копія наказу №1519-п від 14.03.2018р. була вручена позивачеві у порядку, встановленому ст.42 ПК України - 21.03.2018р., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення.
За викладених обставин та за умови вручення позивачеві вищевказаної копії наказу до початку проведення перевірки 21.03.2018р., посадові особи контролюючого органу мали право розпочати невиїзну перевірку з 21.03.2018р.
При цьому, слід зазначити, що у зв`язку з наданням відповідачем належних доказів про вручення позивачеві копії наказу на перевірку №1519-п від 14.03.2018р. саме 21.03.2018р., що підтверджено копією вищенаведеного поштового повідомлення, твердження представника позивача про не вручення йому наказу до початку проведення перевірки, а вручення його 22.03.2018р. є неспроможними, оскільки спростовується копією відповідного поштового повідомлення про вручення копії наказу позивачеві 21.03.2018р.
Судом не може бути прийняті в якості доказу вручення наказу позивачеві 22.03.2018р. надані позивачем відомості із сайту Укрпошти, оскільки належним доказом повідомлення платника податку про вручення наказу є поштове повідомлення про таке вручення згідно до вимог п.42.2 ст.42 ПК України.
Також, суд зазначає про необґрунтоване посилання позивача на те, що через несвоєчасне вручення оскаржуваного наказу він був позбавлений можливості надати відповідні пояснення та документи, як зазначено вище, в даному випадку, наказ про проведення перевірки отримано позивачем своєчасно, до початку проведення перевірки, позивач не був позбавлений права надати письмові пояснення та документи з питань які були відомі позивачу ще заздалегідь до проведення перевірки оскільки ГУ ДФС у Дніпропетровській області направлявся письмовий запит від 04.12.2017р.
Також, суд акцентує увагу, що у позивача протягом строку проведення перевірки була можливість надати пояснення та документи пов`язані з предметом перевірки, однак, позивач не скористався своїм правом.
Крім того, позивач зазначає що контролюючим органом було порушено п.44.5 ст.44 ПК України, яке полягає в тому, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Суд звертає увагу, що позивач, не виконав свого обов`язку щодо повідомлення належного органу про втрату документів, зокрема, листи від 22.01.2018 №2 та від 22.03.2018 №4 містять повідомлення саме ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а не ДПІ у Шевченківському районі м.Дніпра, як того вимагає означене правило п.44.5 ст.44 ПК України. Тому, зазначені доводи позивача щодо ненадання відповідного строку податковим органом на відновлення документів є необґрунтованими.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не отримавши будь-яких пояснень, що витребовувались у вказаному запиті, відповідачем правомірно прийнято наказ №1519-п від 14.03.2018 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Крім того, відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту 78.1. та 78.1.4 пункту - 78.1 статті 78 Кодексу.
Наказ відповідача №1519-п від 14.03.2018 року також відповідає цим вимогам.
Окрім того, суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.
В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок.
Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.
Виходячи із положень статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Виходячи з наведеного, фізичними та юридичними особами до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси.
Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваного наказу за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
З огляду на наведене, суд зазначає, що на час розгляду справи відсутнє порушене право позивача внаслідок прийняття оскаржуваного наказу, оскільки перевірку, призначену вказаним наказом, вже проведено. Отже, дії по призначенню перевірки, що знайшли своє відображення у відповідному наказі та вичерпали свою дію станом на час розгляду даної справи.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТК Експрес Логістік».
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова