Справа № 420/3461/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3461/19

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В. Дата і місце ухвалення: 31.07.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою у судове засідання представника апелянта та заявою

представника позивача про розгляд справи у його відсутність,

справу розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст. 311 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2019р. №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 295 174,03 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних.

Позов обґрунтовувало тим, що податковим органом безпідставно застосовано до ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних, оскільки відповідні податкові накладні не надавалися отримувачам (покупцям), реалізація товару відбулася кінцевим споживам, які не являються платниками ПДВ, у зв`язку з чим жоден із контрагентів позивача не зазнав шкоди через не включення сум ПДВ до податкового кредиту. У статті 120-1 ПК України визначені випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме: у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю); у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільненні від оподаткування; у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Контролюючим органом невірно трактовано умови застосування вказаної норми. Для її застосування достатньо лише однієї умови, а не їх сукупності. Позивач просив суд врахувати положення п.56.21 ст.56 ПК України, яким встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 28.01.2019р. №.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 31.07.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що в акті перевірки відсутні відомості щодо яких господарських операцій виписані податкові накладні, за несвоєчасну реєстрацію яких в ЄРПН на товариство накладено штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення від 28.01.2019р. №, оскільки у даному випадку Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено камеральну, а не документальну перевірку платника податків. Камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» судовий збір в сумі 6348,62 грн., оскільки розмір судового збору, який підлягав сплаті при зверненні з даним позовом до суду, складає 4427,60 грн. Таким чином, за твердженнями апелянта, у зв`язку з невірним розрахунком ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» судового збору при зверненні до суду, судовий збір на його користь стягнуто з відповідача у більшому розмірі, аніж встановлено законодавством.

ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до викладених доводів в апеляційній скарзі, на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в порядку ст.76 та відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Південного управління у м.Одеса ГУ ДФС в Одеській області Фіновською О.П. 13.12.2018р. проведено камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» () дата виписки яких припадає на 2017-2018 роки, за результатами якої складено акт перевірки №165/15-32-50-06/39611492 від 13.12.2018р.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених статтею 201 ПК України. Зокрема, актом перевірки зафіксовано затримку реєстрації податкових накладних до 15 календарних днів на суму ПДВ 2 951 740,30 грн.

На підставі акту перевірки №165/15-32-50-06/39611492 від 13.12.2018р. ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 28.01.2019р. №, яким, на підставі п.120-1.1 ст.120.1 ПК України, до позивача застосовано штраф в сумі 295 174,03 грн. за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» оскаржило його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, не прийняв до уваги посилання позивача на те, що контрагенти позивача по податкових накладних були неплатники податку на додану вартість, що, відповідно до приписів ст.120-1 Податкового кодексу України, є підставою для незастосування штрафних санкцій, зазначивши, що в розумінні вказаної норми санкції, визначені Кодексом, не застосовуються виключно до податкових накладних, що не видаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування та оподаткування за нульовою ставкою. Тобто, за висновками суду першої інстанції, у даному випадку необхідна наявність в сукупності всіх умов.

Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив, що в акті перевірки №165/15-32-50-06/39611492 від 13.12.2018р. відсутні відомості щодо віднесення податкових накладних, виписаних позивачем, до таких, що надаються отримувачу (покупцю) або до таких, що не надаються отримувачу (покупцю), як і відсутні відомості, щодо яких господарських операцій зазначені податкові накладні виписані. Дослідивши надані ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» податкові накладні, про які йдеться в акті перевірки, суд першої інстанції встановив, що у всіх податкових накладних у верхній лівій частині у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» наявна помітка «X», що відповідно до положень п.8 Порядку №1307 свідчить про те, що вказані податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю). Також, відповідно до положень п.8 Порядку №1307, у верхній лівій частині податкових накладних зазначений відповідний тип причини, з яких податкова накладна не надана отримувачу (покупцю), а саме « 09», що означає, що податкові накладні складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

За таких обставин, за висновками суду першої інстанції, позивач підпадає під визначенні пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України випадки, за наявності яких до нього не застосовуються штрафні санкцій у разі реєстрації податкових накладних із пропуском граничного строку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в ЄРПН підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Учасниками справи не заперечується та матеріалами справи підтверджено, що 22 податкові накладні зареєстровано ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» із порушенням граничних строків їх реєстрації, встановлених п.201.10 ст.201 ПК України.

При зверненні з позовом до суду позивач стверджує, що штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, визначені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, до нього не підлягають застосуванню, оскільки всі податкові накладні, про які йдеться в акті перевірки №165/15-32-50-06/39611492 від 13.12.2018р., виписано на адресу неплатників ПДВ.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, зі змісту пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України чітко слідує, що для звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у вигляді застосування штрафних санкцій необхідним є наявність одночасно двох умов у їх сукупності: податкова накладна не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Такий висновок суду відповідає податковій консультації ДФС України від 29.12.2017р. №3246/6/99-95-42-03-15/ІПК «Про застосування відповідальності».

Положення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України не надають підстав для суперечливого/подвійного їх тлумачення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при проведенні камеральної перевірки, предметом якої було перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за наявності визначених законодавством підстав коли до платника податків не застосовуються штрафні санкції за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, ГУ ДФС в Одеській області, перед вирішенням питання про притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафних санкцій, повинне враховувати щодо яких операцій виписано податкові накладні, зокрема: чи надається податкова накладна отримувачу (покупцю) та чи складена така накладна на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, всі без включення податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничних строків реєстрації, не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з причини їх складання на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Про вказану обставину свідчить безпосередньо зміст податкових накладних, копії яких наявні в матеріалах справи. Зокрема, у верхній лівій частині накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» наявна помітка «X», що відповідно до положень п.8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів №1307 від 31.12.2015 року №1370, свідчить про те, що вказані податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю). Крім того, у верхній лівій частині податкових накладних зазначений відповідний тип причини, з яких податкова накладна не надана отримувачу (покупцю), а саме « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС в Одеській області не заперечує таких висновків суду першої інстанції, однак посилається на те, що податковим органом проведено камеральну перевірку, тоді як вказані обставини можливо було б встановити лише у разі проведення документальної перевірки.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки п.п.75.1.1 ст.75 ПК України передбачено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

З вказаного слідує, що ГУ ДФС в Одеській області мало можливість дослідити зміст податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, з тим, аби визначити чи має нести ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» відповідальність за пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що апелянт не заперечує висновків суду першої інстанції, що виписані позивачем податкові накладні, які зареєстровано ним з порушенням граничних строків їх реєстрації, не надавалися отримувачу (покупцю) та були складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Посилання же апелянта на те, що в графі 8 податкових накладних міститься код ставки податку, то вказана обставина сама по собі, на думку колегії суддів, не спростовує ту обставину, що операції, за якими виписані відповідні накладні, звільненні від оподаткування.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про незаконність податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 28.01.2019р. № та його скасування.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 31 липня 2019 року немає.

Поряд з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» судові витрати у розмірі 6348,62 грн.

Судовий збір, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду з позовною вимогою майнового характеру на суму 295 174,03 грн., у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», складає 1,5% ціни позову, тобто 4427,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ», у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, з врахуванням положень ч.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень, підлягало стягненню 4427,60 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що внесення ТОВ «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» судового збору в більшому розмірі, аніж встановлено законом, у відповідності до ст.7 Закону України «Про судовий збір», є підставою для його повернення позивачу ухвалою суду у разі надходження відповідного клопотання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно по суті спору вирішено справу, але допущено порушення норм процесуального права при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни судового рішення від 31.07.2019р. у відповідній частині.

В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, ВУЛ. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФРАМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІ» (, вул. Французький бульвар, 66/1, офіс 305 Б, м.Одеса, 65009) судовий збір в сумі 4427,60 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень 60 копійок)».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук