Справа № 520/1315/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 р. Справа № 520/1315/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 (суддя Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 29.05.19) по справі № 520/1315/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 15 січня 2019 року під час отримання заробітної плати на підприємстві, де працює позивач, останній виявив, що з його заробітної плати здійснюється утримання, у зв`язку з чим звернувся до бухгалтерії підприємства, де отримав довідку №3 від 15.01.2019, з якої довідався про існування виконавчого провадження №57425656 від 24.10.2018. 25 січня 2019 року позивач звернувся до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області із заявою щодо отримання виконавчого документу, що став підставою дія відкриття виконавчого провадження №57425656 від 24.10.2018. 31 січня 2019 року позивачу у відділі державної виконавчої служби підтвердили, що дійсно вказане провадження існує і підставою для його відкриття стала постанова заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на позивача штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України, п.11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509.

Ознайомившись з вказаною постановою позивачем виявлено, що заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області ОСОБА_2 . розглядалася справа про накладання штрафу на підставі акта інспекційного відвідування від 20 липня 2018 року №ХК0992/292/АВ щодо виявлених порушень під час підприємницької діяльності позивача і за наслідками розгляду вказаної справи було встановлено, що в порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України одного працівника було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженою ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску па загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим на позивача накладено штраф у розмірі 111690 грн. Позивач вважає дії відповідача протиправними, а докази вчинення ним адміністративного правопорушення такими, що є недопустимими.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто) грн. 00 коп.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на предмет додержання законодавства про працю, у тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладання трудового договору, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 20 липня 2018 року № ХК0992/292/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування).

Підставою для проведення вказаного заходу стали наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 18.07.2018 № 01.01-07/953 про проведення заходу державного контролю ФОП ОСОБА_1 та направлення № 01.01-94/02.03/1858 від 18.07.2018 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування/невиїзного інспектування об`єкту відвідування.

Підставою для прийняття рішення про проведення інспекційного відвідування відносно ФОП ОСОБА_1 стало звернення фізичної особи ОСОБА_4 від 03.07.2018 № П-687 та лист Чугуївської місцевої прокуратури від 05.07.2018 № 02-29/1-18.

На підставі Акту інспекційного відвідування винесено:

-припис про усунення виявлених порушень № ХК0992/292/АВ/П від 20.07.2018;

-постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК0992/292/АВ/П/Тд-ФС від 10.08.2018.

Згідно з Актом інспекційного відвідування відповідачем встановлено, що позивач фактично допустив до роботи 1 працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску та загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до припису про усунення виявлених порушень № ХК0992/292/АВ/П від 20.07.2018 позивача зобов`язано усунути порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

Згідно з постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС від 10.08.2018 на позивача накладено штраф за порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України у розмірі 111690,00 грн.

Позивач вважає, що інспекційне відвідування проведено з порушенням вимог, встановлених приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, а у діях позивача відсутній склад порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що інспекційне відвідування співробітниками ГУ Держпраці у Харківській області здійснено з порушеннями вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, що свідчить про незаконність такого інспекційного відвідування та відсутності його правових наслідків, а тому постанова заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко О.М. від 10 серпня 2018 року №ХК0992/292/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 111690,00 грн, яка є наслідком вищевказано заходу державного контролю, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно - будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Частиною 11 ст.4 Закону встановлено, що плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення) (ч.5 ст.7 Закону).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п.8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п.п.3 п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки інспекційне відвідування було проведено на предмет додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про працю (виявлення неоформлених трудових відносин), то обов`язок попереднього повідомлення позивача про інспекційне відвідування у відповідача був відсутній.

З оглянутого відеозапису вбачається, що інспекційне відвідування проводилось за участі адміністратора, який працює у позивача, а тому висновок суду першої інстанції, що інспекторами праці фактично проведено заходи державного контролю (інспекційне відвідування) за відсутності позивача або його уповноваженого представника колегією суддів відхиляється.

Колегією суддів встановлено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування для підтвердження фактичного місця здійснення діяльності позивача відповідачем було здійснено оплату проїзду на територію Національного природного парку "Гомільшанські ліси", що оформлена квитанцією, в якій зазначено "збір коштів за проїзд здійснює ФОП ОСОБА_1 у розмірі 20 грн., найменування послуг - Рекреаційні послуги. Боротьба з забрудненням навколишнього середовища".

Також відповідачем до суду апеляційної інстанції надано копію договору про рекреаційну діяльність на території Національного природного парку "Гомільшанські ліси" від 27.04.2018 року №22 РД, який укладено між Національним природним парком "Гомільшанські ліси" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1.1. вказаного договору предметом договору є рекреаційна діяльність адміністрації і користувача, що здійснюється в формі організації відвідування території парку відвідувачами та інших видів рекреаційної діяльності.

Згідно з п.4.2. договору користувач зобов`язується здійснювати збір плати за відвідування території Парку.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено, що саме позивач здійснював підприємницьку діяльність на території Національного природного парку "Гомільшанські ліси".

Щодо виявленого порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до ч.1, 3 статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 2 ч.2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Так, колегією суддів оглянуто відеозапис, наданий відповідачем, з якого вбачається, що 19.07.2018 року за фактичним місцем здійснення діяльності позивача було зафіксовано громадянина ОСОБА_3 , який виконував роботу касира (реалізатора), а саме: брав плату "за рекреаційні послуги. Боротьба з забрудненням навколишнього середовища" в Національному природному парку "Гомільшанські ліси".

ОСОБА_3 зазначив, що працює у позивача з 02.07.2018 року з режимом роботи з 09:00 до 18:00, тиждень через тиждень, з оплатою праці 150-300 грн. за добу в залежності від проданих квитанцій.

Зазначив також, що працює за усною домовленістю, неофіційно.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідачем доведено факт допуску позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), за що передбачена відповідальність за статтею 265 КЗпП України, а тому оскаржувана постанова прийнята відповідачем правомірно та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 по справі № 520/1315/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 07.10.19.