Справа № 160/2867/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2867/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року в адміністративній справі №160/2867/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач або Головне управління або ГУ НП), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні; стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на свою користь середній заробіток у розмірі 7333,32 грн. за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року (суддя Тулянцева І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 10.06.2019 року) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у несвоєчасному проведенні розрахунку при звільненні ОСОБА_1 зі служби в поліції; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 грудня 2018 року по 25 грудня 2018 року в сумі 3360,39 грн. без врахування податків, зборів (обов`язкових платежів); в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції у частині обґрунтування щодо того, що норми Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 не застосовуються до виплат грошового забезпечення, що підлягають працівнику поліції при звільненні зі служби, а стосуються виплат грошового забезпечення особам, що проходять службу. На думку заявника апеляційної скарги, Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і за загальним правилом підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу. В тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю,- загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно. Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Передбачені законодавством про працю норми оплати і порядку вирішення спорів про останню не поширюється на військовослужбовців та прирівняних до них осіб, в тому числі на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Заявник апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції протиправно не враховано той факт, що згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 24.04.2019 року № 2021, всі суми, які належали до сплати при звільненні позивачу є складовими грошового забезпечення, порядок та строки виплати якого врегульовано нормами Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Апелянт звертає увагу, що згідно п. 7 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Відповідно до вимог п. 13, 14 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, виплата грошового забезпечення поліцейським та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць. У разі якщо день виплати грошового забезпечення поліцейським та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, грошове забезпечення виплачується напередодні.

Апелянт зазначає, що виплата грошового забезпечення поліцейським, в тому числі при звільненні зі служби в поліції, здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць.

Заявник апеляційної скарги також вказано, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає виключно Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, як спеціальний нормативно-правовий акт, існування якого виключає можливість застосування загального нормативно-правового акту до спірних правовідносин. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до вирішення даних спірних правовідносин положення Порядку № 100, позаяк у спірних правовідносинах застосуванню підлягає виключно Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, як спеціальний нормативно-правовий акт, існування якого виключає можливість застосування загального нормативно-правового акту до спірних правовідносин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що відповідно до пункту 15 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Суд першої інстанції наголошував, що Закон України «Про Національну поліцію» та Порядок № 260, не врегульовують порядку відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів внутрішніх справ. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Суд першої інстанції вказував, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд першої інстанції вказував, що частиною першою статті 117 КЗпП обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП. Умовами виплати працівникові такого відшкодування є факт невиплати належних йому сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Матеріалами справи встановлено, що старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 09.11.2018 року переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, звільнивши з посади старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується наказом Департаменту патрульної поліції від 31.10.2018 року №1052 о/с.

Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» № 341 о/с від 10.12.2018 року, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . слідчого слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції звільнено зі служби в поліції з 11 грудня 2018 року на підставі рапорту від 03.12.2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 звільнений з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 11.12.2018 року.

Відповідно до довідки від 02.04.2019 року № 45/20-1096 Дніпровського відділу поліції, ОСОБА_1 звільнений зі служби у Національній поліції України з 11.12.2018 року.

Відповідно до довідки №2021 від 24.04.2019 року, грошове забезпечення слідчого слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за період з 01.12.2018 року по 11.12.2018 року складало: посадовий оклад - 851,61 грн.; оклад за спецзвання - 567,74 грн.; надбавка за вислугу років 10% - 141,94 грн.; премія - 1799,07 грн.; індексація - 241,98 грн. Всього: 2655,33 грн. Сума до сплати: 2615,50 грн.

Розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні зі служби у розмірі 2615,50 грн. було проведено Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області 26.12.2018 року шляхом перерахування вказаної суми на картковий рахунок позивача, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою ПАТ «КБ «Приватбанк».

Колегія суддів вказує, що ОСОБА_1 вважає, що з ним несвоєчасно розрахувалось Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області після звільнення, остаточний розрахунок проведено не у день звільнення 11.12.2018 року а 26.12.2018 року, за дні затримки розрахунку вказує, що повинен отримати середній заробіток. Відповідач у свою чергу вказує, що розрахунок проведено з затримкою вірно, оскільки відповідно до вимог п. 13, 14 розділу І профільного, спеціального Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць, навіть під час звільнення поліцейського. Відповідач наголошує, що норми КЗпПУ не діють у частині розрахунку та своєчасності розрахунку з звільненим працівником, оскільки по відношенню до роботи поліцейських, порядку їх звільнення існують спеціальні норми, якими і слід керуватись.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: за власним бажанням. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Згідно ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно пунктів 9, 12, 15 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата. Звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Поряд з тим, дійсно пунктами 13, 14 вищевказаного Порядку та умов передбачено, що виплата грошового забезпечення поліцейським та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць. Виплата грошового забезпечення поліцейським поліції охорони здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць. У разі якщо день виплати грошового забезпечення поліцейським та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, грошове забезпечення виплачується напередодні.

Отже, варто вказати, що профільним Порядком на який посилається відповідач у тому числі передбачено, що грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно. З звільненим працівником - поліцейським повинен бути проведений розрахунок у день звільнення.

Відповідальність роботодавця за несвоєчасний розрахунок з поліцейським Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання не передбачено, відповідальність за порушення термінів розрахунку з звільненим поліцейським та виплата середнього заробітку за час порушення термінів розрахунку повинна регулюватись загальними законодавчими нормами.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Абзацом другим пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» визначено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Проте, нерозповсюдження на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ/поліції норм Кодексу законів про працю України стосується тільки норм, якими врегульована оплата праці (виплата грошового забезпечення) вказаних осіб та спорів щодо цього забезпечення, таких як: спорів щодо розміру посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії, одноразових додаткових видів грошового забезпечення, порядку їх нарахування та виплати.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, а тому щодо них мають застосуватися положення Кодексу законів про працю України.

Судова колегія вказує, що трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі. Непоширення норм Кодексу законів про працю України на поліцейських стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці. Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в поліції (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення, такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Згідно ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Варто вказати, що пункти 13, 14 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799, регулюють порядок та терміни виплати грошового забезпечення працюючому поліцейському. З звільненим поліцейським розрахунок повинен бути проведений у день звільнення.

Згідно ч. 6 ст. 24, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Нормою статті 117 вищевказаного Кодексу передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, установи, органу.

Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області визнає несвоєчасність розрахунку з ОСОБА_1 під час його звільнення, остаточний розрахунок було проведено 26.12.2018 року при звільненні працівника 11.12.2018 року. Установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 2 Розділу II, п. 8 Розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати працівника, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Судова колегія зважає на розрахунок середнього заробітку за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні з позивачем. Судом першої інстанції визначено суму середнього заробітку, у межах апеляційної скарги Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області не оспорює визначену суму та не наводить свого розрахунку середнього заробітку за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, разом як не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року в адміністративній справі №160/2867/19 - залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов