Справа № 1.380.2019.001723
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8825/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (головуючий суддя Костецький Н.В., м. Львів, повний текст складено 18.07.2019) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс ЛТД» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Барс ЛТД» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (на даний час після реорганізації Головне управління Державної податкової служби у Львівській області) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.03.2019 №.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 29.03.2019 № НОМЕР_1. Судовий збір в розмірі 1921 грн стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барс» ЛТД за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що при його винесенні судом неповно та неправильно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального права, а тому просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що Головним управлінням ДФС у Львівській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «Барс» ЛТД, що оформлена актом від 11.04.2018 №893/13-01-14-12/19169477 за результатами якої винесено податкові повідомлення-рішення від 25.04.2018 №, №.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями ТзОВ «Барс» ЛТД оскаржило їх в судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 по справі №813/1849/18, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, позовні вимоги ТзОВ «Барс» ЛТД до Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2018 №, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2018 № (основна сума-68833,80 грн., штрафна (фінансова) санкція - 17208,45 грн) в частині збільшення ТзОВ «Барс» ЛТД суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 31356,30 грн за штрафними(фінансовими) санкціями-7839,07 грн.

Згідно п.5 р.ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.01.2016 №124/28254, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значенняоб'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на доданувартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншогозаконодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатамирозгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов'язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від'ємного значення об'єкта, оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства. додаї

Оскільки, за результатами судового оскарження грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість визнано протиправним та скасовано в частині збільшення ТзОВ «Барс» ЛТД сумигрошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем-31356,30грн, за штрафними (фінансовими) санкціями-7839,07 грн. відповідно ТУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 № на зменшену суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем -37477,50 грн. (68833,80 -31356,30) та штрафною (фінансовою) санкцією - 9369,38 грн (17208.45-7839,07).

Згідно пп.60.1.5. п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішеннявважається відкликаним, якщо рішення суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

На підставі п.60.4 ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами: 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податковогоборгу.

Однак, 09.04.2019 ТзОВ «Барс» ЛТД звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.03 №.

При цьому сплата штрафної (фінансової) санкції ТзОВ «Барс» ЛТД згідно платіжногодоручення №31 від 09.04.2019 на суму 9369,38 грн не підтверджує повне виконання податкового обовязку щодо сплати узгодженої суми грошового зобовязання та ніяким чином не свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 №.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції порушено норми п.5 р.ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», пп.60.1.5 п.60.1, п.60.4 ст.60 ПК України, оскільки податкове повідомлення-рішення від 25.04.2018 № було відкликане, а податкове повідомлення-рішення від 29.03.2019 № містить зменшену суму грошового зобов'язання.

Крім того, апелянт вважає, що суд задовольняючи позовні вимоги здійснив перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, бо зазначив, що подавши уточнюючий розрахунок від 18.05.2018 ТОВ «Барс» ЛТД самостійно збільшив суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 37478,00 грн., тобто усунув порушення встановлені в податковому повідомленні-рішенні від 29.03.2019 № НОМЕР_1 яке винесене відповідно до акту 11.04.2018 №893/13-01-14-12/1356 та згідно з платіжним дорученням від 09.04.2019 № 31 сплатив грошові зобов'язання в сумі 9369, 38 грн. за вказані порушення.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області з 05.03.2018 по 27.03.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Барс» ЛТД податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 за результатами якої складено акт від 11.04.2018 №893/13-01-14-12/19169477, на підставі якого 25.04.2018 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на прибуток» 43539,75 грн. та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» 86042,25 грн (68833,80 грн. за основним платежем, 17208,45 грн штрафні санкції).

Не погоджуючись з висновками перевірки та винесеними за її результатами податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Барс» ЛТД звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі №813/1849/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019, скасовано податкове повідомлення-рішення №, рішення № скасовано в частині збільшення ТОВ «Барс» ЛТД суми грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» за основним платежем 31356,30 грн, за штрафними санкціями 7839,07 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №813/1849/18 у складі колегії сіддів Касаційного адміністративного суду відмовлено Головному управлінню ДФС у Львівській області у відкритті касаційного провадження.

29.03.2019 на підставі акта перевірки від 11.04.2018 №893/13-01-14-12/19169477, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області внесено податкове-повідомлення рішення № НОМЕР_1, відповідно до якого встановлено ТОВ «Барс» ЛТД порушення п.192.1ст. 92, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України (із змінами і доповненнями) та застосовано штрафну санкцію на підставі п.123.1 ст.123 ПК України, відтак збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на додану вартість» в сумі 46846,88 грн (за податковим зобовязанням 37477,50 грн, за штрафними санкціями 9369,38 грн).

Розглядаючи спір суд першої інстанції правильно врахував, що згідно п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до підп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з підп. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п.198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/ виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у звязку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно підп. 192.1.1 п.192.1 ст.192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобовязань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Судом першої інстанції з?ясовано, що відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі № 813/1849/18, що набрало законної сили, перевіркою встановлено проведення розрахунків ТОВ «Барс» ЛТД з ТОВ «АБМ-ЕКСПОРТ». Згідно бази даних автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту встановлено розбіжності між даними задекларованими ТОВ «Барс» ЛТД та даними ТОВ «АБМ-ЕКСПОРТ». Відхилення в сумі - 37477,50 грн за травень 2015 року по контрагенту ТОВ «АБМ-ЕКСПОРТ» виникло у звязку з тим, що ТзОВ «Барс» ЛТД провело коригування податкового зобовязання з податку на додану вартість у звязку зміною вартісних і кількісних показників.

ТОВ «Барс» ЛТД подано розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) за червень 2017 року реєстраційний номер № від 20.07.2017 в якому відображено вищезазначені коригування податкового зобовязання. Позивач відобразив дані коригування в рядку 7 Коригування податкових зобовязань Декларації з ПДВ за червень 2017 року. Відтак, перевіркою встановлено неправомірне зменшення ТОВ «Барс» ЛТД податкового зобовязання по ПДВ на підставі розрахунків коригування, які не зареєстровані в ЄРПН отримувачем за червень 2017 в сумі 37477,50 грн.

Суд в рішенні від 23.10.2018 у справі №813/1849/18 погодився з висновками податкового органу про порушення ТОВ «Барс» ЛТД п.192.1 ст.192 ПК України, а саме неправомірне заниження податкового зобовязання по ПДВ на підставі розрахунків коригування, які не зареєстровані в ЄРПН отримувачем за червень 2017 року в сумі 37477,50 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Барс» ЛТД визнав дане порушення, оскільки позивачем 30.04.2018 подано до Червоноградської ОДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до розрахунку коригування по контрагенту ТОВ «АБМ-ЕКСПОРТ».

Згідно матеріалів справи, відповідно до квитанції № 1 від 20.07.2017 про доставку до центрального рівня ДФС України та квитанції № 2 від 20.07.2017 про прийняття документів, ТОВ «БАРС» ЛТД 20.07.2017 подало на реєстрацію у ДФС України податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року. У рядку 19 податкової декларації за червень 2017 року позивачем визначено суму податку на додану вартість відємного значення, що зараховується до складу податкового.

Відповідно до квитанції № 1 від 21.05.2018 про доставку документу до центрального рівня та квитанції № 2 від 21.05.2018 про прийняття документів, позивачем 18.05.2018 зареєстровано в ЄРПН уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість. В уточнюючому розрахунку ТОВ «Барс» ЛТД самостійно збільшив суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 37 478,00 гривень, що відображено у рядку 7 колонка Б (коригування податкових зобовязань) уточнюючого розрахунку, додатку №1 до податкової декларації з податку на додану вартість від 18.05.2018.

При цьому слід відмітити, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду не скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.04.2018 № в частині, оскільки порушення позивачем визнані та самостійно усунені.

Відповідно до абз. 2 п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Оскільки, подавши уточнюючий розрахунок від 18.05.2018 ТОВ «Барс» ЛТД самостійно збільшив суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 37 478,00 грн., то тим самим позивач усунув порушення п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, тобто до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 29.03.2019 № НОМЕР_1, винесеного відповідно до акту 11.04.2018 №893/13-01-14-12/19169477.

З огляду на те, що відповідачем під час винесення податкового повідомлення-рішення 29.03.2019 № НОМЕР_1 не було в повній мірі враховано вказану обставину, то колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 29.03.2019 № НОМЕР_1 в частині визначення грошового зобов?язання у сумі 37477,50 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів вважає підставним, у даній спірній ситуації, нарахування Головним управлінням ДФС у Львівській області в податковому повідомленні-рішенні від 25.04.2018 № штрафної санкції в сумі 9369, 38 грн, оскільки порушення вимог податкового законодавства мало місце, встановлено під час перевірки, та визнано позивачем, оскільки товариством подано в подальшому згаданий вище уточнюючий розрахунок, та відповідно до платіжного доручення від 09.04.2019 № 31 сплачено вказані штрафні санкції у сумі 9364,38 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині скасування спірного податкового повідомлення-рішення щодо штрафних санкцій слід скасувати, бо висновки суду в цій частині не відповідають матеріалам справи, а у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року по справі № 1.380.2019.001723 в частині скасування податкового повідомлення рішення від 25.04.2018 № на суму 9369,38 грн штрафних санкцій скасувати та в цій частині у позові відмовити, в решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_1

повний текст складено 04.10.2019