Справа № 160/2537/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2537/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Чабаненко С.В., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - ОСОБА_10, представника відповідача - Олійника В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року в адміністративній справі №160/2537/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Озерянська С.І.)

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування постанов, скасування припису та визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову №ДНЗ/277/АВ/ТД-ФС/158 від 21.02.2019 про накладення штрафу уповноваженими особами у розмірі 250 380,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову №ДНЗ/277/АВ/ІП-ФС/159 від 21.02.2019 року про накладення штрафу уповноваженими особами у розмірі 4173, 00грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо виходу за межі предмету інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 та вилучення журналу перевірок ФОП ОСОБА_2 та копії направлення №151 від 27.12.2018 року, що відбулось під час проведення інспекційного відвідування у період з 17.01.2019 року по 18.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ДНЗ/227/АВ від 18.01.2019 року;

- стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області всі понесені судові витрати, в тому числі судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані постанови та припис винесені на підставі необґрунтованих висновків контролюючого органу про порушення вимог трудового законодавства, яке полягало у відсутності трудових договорів з найманими фізичними особами та порушенні порядку заповнення особистих карток працівників. Оскільки висновки відповідача, які зазначені в акті перевірки, зроблені без урахування всіх істотних обставин, прийняті постанови про накладення штрафних санкцій та припис є протиправними та підлягають скасуванню. Також інспектори вийшли за межі предмету перевірки та протиправно вилучили журнал перевірок і направлення на проведення інспекційного відвідування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 21.02.2019 року № ДНЗ/277/АВ/ТД-ФС/158. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 18.01.2019 року № ДНЗ/277/АВ. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у сумі 3464 (три тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 30 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2024 (дві тисячі двадцять чотири) грн. 28 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог, та прийняти нове, яким повністю задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що інспекційне відвідування повинно було проведено стосовно особи, яка вважає, що її права порушено, а не всіх працівників які перебувають у трудових відносинах з позивачем. Таким чином, контролюючий орган вийшов за межі предмету позапланового заходу, що є порушенням норм чинного законодавства. Також позивач зазначав, що в оскаржуваному приписі взагалі не встановлено спосіб усунення суб`єктом господарювання порушень на які посилається відповідач. При цьому, оскаржуваний припис винесено з порушенням умов встановлених ч.24 та ч.27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 та на підставі даних, які не відповідають дійсності, без надання можливості суб`єкту господарювання надати зауваження до винесення припису. Крім того, під час інспекційного відвідування перевіряючими протиправно було вилучено журнал перевірок ФОП ОСОБА_2 та копію направлення №151 від 27.12.2018 року. Також відповідачем протиправно знищено докази, які були зроблені під час проведення перевірки. З апеляційної скарги також слідує, що позивач не згоден з розподілом судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2018 року до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшло звернення ОСОБА_3 , а також надано додатково пояснення від 18.01.2019 року, щодо залучення ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудових відносин.

В заяві та поясненнях зазначено, що ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття на роботу з 03.09.2018 року по 26.09.2018 року працювала викладачем англійської мови, отримала заробітну плату в розмірі 2195 грн., але коли повідомила про вагітність їй було повернуто трудову книгу без внесеного запису. Також повідомила, що вона працювала без оформлення трудових відносин викладачем англійської мови з 25.09.2016 року, та про роботу без укладання трудових відносин вчителя англійської мови ОСОБА_4 Факт своєї роботи заявниця підтверджує фотографіями роздрукованими з офіційного сайту репетиторського клубу "ІНФОРМАЦІЯ_1"- ІНФОРМАЦІЯ_2.

Наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №1206-І від 27.12.2018 року, на підставі звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин, було призначено інспекційне відвідування у період з 17.01.2019 року по 18.01.2019 року із здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Наказ отримано позивачем 17.01.2019 року.

Також, 27.12.2018 року відповідачем на підставі наказу №1206-І від 27.12.2018 року було видано направлення №151 про проведення інспекційного відвідування такими посадовими особами: заступником начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні Афанасьєвою Інною Василівною , начальником відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському регіоні ОСОБА_11 . В направленні зазначено, що під час інспекційного відвідування буде здійснено контроль за додержанням законодавства про працю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань виявлення неоформлених трудових відносин. Направлення отримано позивачем 17.01.2019 року.

В період з 17.01.2019 року по 18.01.2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року, яким встановлено порушення частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", пункту 2.5 глави 2 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок" №58.

На підставі акту інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 18.01.2019 року внесено припис про усунення виявлених порушень №ДНЗ/277/АВ, яким ФОП ОСОБА_2 зобов`язано усунути порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", пункту 2.5 глави 2 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок" №58.

28.01.2019 року позивачем на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області направлено заперечення з проханням визнати протиправними та скасувати висновки викладені в розділі ІІІ "Опис виявлених порушень" акту інспекційного відвідування №ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року; визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області вчинені під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 за результатами якого складено акт №ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року.

30.01.2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на адресу позивача надана відповідь щодо розгляду зауважень на акт інспекційного відвідування, яким зазначено, що заперечення розглянуті, але наведені доводи не спростовують зазначених порушень.

Також, 28.01.2019 року ФОП ОСОБА_2 було подано скаргу на припис про усунення виявлених порушень №ДНЗ/277/АВ, в якій позивач просила визнати протиправним та скасувати внесений припис.

25.02.2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області на адресу позивача надіслано рішення про розгляд скарги ФОП ОСОБА_2 на припис, яким скаргу залишено без задоволення.

21 лютого 2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДНЗ/277/АВ/ТД-ФС/158 якою на ФОП ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 250 380 грн.

Також, 21 лютого 2019 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДНЗ/277/АВ/ІП-ФС/159 якою на ФОП ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 4173 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вказані приписи та враховуючи той факт, що позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідним переглянути рішення суду першої інстанції саме в частині відмови у задоволені позову.

Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Абзацом 3 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що заходи державного нагляду ( контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (стаття 3 Закону №877-V).

Відповідно до пункту 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктами 1 та 2 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю передбачено проведення інспекційних відвідувань за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю та за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

За змістом частини 4 та 5 статті 2 Закону України України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Абзац 8 частини 1 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в даному переліку відсутній.

В свою чергу, відповідно до частин 1 і 2 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватись захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформлюється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові і засвідчується печаткою.

Аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що основним розпорядчим документом, який надає право на проведення відповідного заходу, в даному випадку інспекційного відвідування, - є наказ про призначення інспекційного відвідування. Направлення ж оформлюється на підставі наказу.

В даному випадку, в наказі про призначення інспекційного відвідування №1206-І від 27.12.2018 року зазначено предмет перевірки, а саме здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Направлення на проведення інспекційного відвідування містить зазначення, що під час інспекційного відвідування буде здійснено контроль за додержанням законодавства про працю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Аналіз досліджених в судовому засіданні наказу на проведення інспекційного відвідування позивача та направлення на таке інспекційне відвідування свідчить, що предмет перевірки зазначений в наказі охоплює питання зазначені в направленні, але має значно більший обсяг питань, визначений як "здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ".

Водночас, наказ Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №1206-І від 27.12.2018 року позивачем не оскаржувався. Заперечень щодо правомірності прийняття такого наказу не висловлювалось. В свою чергу позивачем було здійснено допуск інспекторів до проведення інспекційного відвідування на підставі наказу№1206-І від 27.12.2018 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо виходу за межі предмету інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 , оскільки такі дії вчинені у межах повноважень, в порядку та у спосіб встановлений законом.

Щодо протиправного вилучення відповідачем журналу перевірок ФОП ОСОБА_2 та копії направлення №151 від 27.12.2018 року, слід зазначити наступне.

Підпунктом 7 пункту 13 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю встановлено заборону інспекторам праці вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютерів і їх частин.

З матеріалів справи слідує, що позивач неодноразово зверталась до контролюючого органу з заявами щодо повернення журналу перевірок та копії направлення, які були залишені Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області без задоволення, однак Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не надано належних доказів факту передачі зі сторони позивача особам, що проводили інспекційне відвідування, журналу перевірок та копії направлення.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено факт передавання під час інспекційного відвідування журналу перевірок та направлення на проведення інспекційного відвідування, а тому вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо вилучення журналу перевірок ФОП ОСОБА_2 та копії направлення №151 від 27.12.2018 року, яке відбулось під час проведення інспекційного відвідування у період з 17.01.2019 року по 18.01.2019 року не підлягає задоволенню.

Щодо постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДНЗ/277/АВ/ІП-ФС/159 від 21.02.2019 року якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 4173 грн., слід зазначити наступне.

Підставою для винесення зазначеної постанови стало встановлення в ході проведення інспекційного відвідування неналежного ведення первинної облікової документації за типовою формою №П-2 "Особова картка працівника", оскільки в особових картках працівників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 відсутні підписи працівниць в частині ознайомлення з внесеними записами до трудових книжок, що свідчить про порушення вимог пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Так, пунктом 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, встановлено, що з кожним записом, що вноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці.

Відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Так, в копіях особистих карток працівників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які наявні в матеріалах справи, в розділі VI "Призначення і переведення" відсутні підписи таких працівників про їх ознайомлення з наказами про призначення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення ФОП ОСОБА_2 пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників є правомірними, а тому прийнята на підставі цих висновків постанова про накладення штрафу уповноваженими особами №ДНЗ/277/АВ/ІП-ФС/159 від 21.02.2019 року є обґрунтованою і такою, що прийнята з урахування всіх істотних обставин.

Також суд першої інстанції вірно зазначив щодо посилань представника позивача на протиправність дослідження особових карток, оскільки таке питання не входило до предмету перевірки, тому що відповідно до вимог пункту 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право ознайомлюватись з будь якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектуваня, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень №ДНЗ/227/АВ від 18.01.2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції було скасовано пункт 1 припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 18.01.2019 року №ДНЗ/277/АВ щодо усунення порушень частини 1 статті 21, частини 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, оскільки суд дійшов висновку про відсутність з боку позивача порушень частини 1 статті 21, частини 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

При цьому, судом першої інстанції було зазначено, що в судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність порушення пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що дає суду підстави стверджувати про правомірність припису (пункт 5) в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності пункту 5 вказаного припису.

Відповідно частин 7 та 8 статі 7 Закону України України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" , на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно пунктів 19 та 23 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Припис - є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Слід зазначити, що приписом мають бути визначені виявлені заходи контролю порушення та встановлені способи їх усунення суб`єктом господарювання.

Так, пункт 5 оскаржуваного припису лише констатує факт порушення позивачем пункту 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, проте відповідачем не зазначено жодних заходів які повинні бути виконанні позивачем для усунення цього порушення, що фактично унеможливлює виконання припису в цій частині.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про протиправність пункту 5 припису №ДНЗ/227/АВ від 18.01.2019 року та вважає за необхідним визнати протиправним та скасувати його.

Щодо незгоди позивача з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 3-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, позивачем надано всі необхідні докази підтвердження витрат на правничу допомогу та обсяг наданих послуг.

Однак, відсутній розрахунок сум в розрізі окремих послуг, а зазначена загальна сума у розмірі 10000,00грн. та години і хвилини витраченого часу в сукупності 21 година 44 хвилини.

Представник позивача зазначив, що сума у розмірі 10000,00грн. є фіксованим розміром гонорару, який включено до витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, що визначена сторонами договору.

Водночас на думку суду апеляційної інтонації сума у розмірі 10000,00 грн. жодним чином не обґрунтована з урахуванням складністю справи, витраченого адвокатом справи та інших складових, з яких формується сума послуг на адвокатську допомогу, у зв`язку з чим суд першої інстанції вірно визначив суму витрат на правничу допомогу з середнього розрахунку вартості обсягу роботи до витрачених годин (460,20 грн./год).

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат на правничу допомогу відносяться витрати пов`язані з представництвом в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, які визначаються згідно з умовами договору.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що послуги (надання усної консультації клієнту стосовно норм права, які регулюють правовідносини в адміністративних спорах стосовно інспекційного відвідування клієнта Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 18.01.2019 року за результатами якого складено акт №ДНЗ/277/АВ та припис про усунення виявлених порушень №ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року, аналіз документів та узгодження правової позиції; підготовки та складання (написання) заперечення на акт ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року, підготовка та складення (написання) скарги на припис про усунення виявлених порушень №ДНЗ/277/АВ від 18.01.2019 року) не відносяться до таких, що пов`язані з представництвом в суді, або таких, що пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, що виключає можливість відшкодування судом вартості таких послуг за 10 годин часу, як витрат на правничу допомогу.

Витрати на складання (написання) та подання адвокатського запиту №453/1 від 07.02.2019 року; підготовку, складання (написання) та подання адміністративного позову в інтересах ФОП ОСОБА_2 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду; виготовлення копій документів, що є додатками до позову; підготовка, складання (написання), направлення до адресу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області та подання до суду відповіді на відзив у справі №160/2537/19; підготовку, складання (написання) та подання заяви в порядку частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України до суду у справі №160/2537/19; участь адвоката Біднягіної К.В. у судовому засіданні 17.04.2019 року у справі №160/2537/19; ознайомлення з матеріалами справи №160/2537/19 відносяться до витрат на правничу допомогу і підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції, з урахування часткового задоволення позову, дійшов вірного висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог і складають 2024,28грн.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 317, 321, 325 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року в адміністративній справі №160/2537/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов, скасування припису та визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року в адміністративній справі №160/2537/19 скасувати в частині відмови в задоволені позову щодо визнання протиправним та скасування пункту п`ять припису про усунення виявлених порушень №ДНЗ/227/АВ від 18.01.2019 року та в цій частині позов задовольнити, а саме: визнати протиправним та скасувати пункт п`ять припису про усунення виявлених порушень №ДНЗ/227/АВ від 18.01.2019 року.

В інший частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року в адміністративній справі №160/2537/19 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 вересня 2019 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя С.В. Чабаненко