Справа № 1.380.2019.001215
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001215
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Богданова О.В.

представника відповідача - Гавриляка Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом приватного акціонерного товариства "Компанія "Світанок" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Компанія "Світанок" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 25.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2018 року Позивачем задекларовано до сплати податкове зобовязання в сумі 296 057 грн. Згідно з уточнюючим розрахунком до податкової декларації за вересень місяць 2018 року, що був поданий до органів ДФС 26.10.2018 року за номером Позивачем уточнено суму податкового зобовязання з ПДВ та задекларовано його відсутність. Відповідно до уточнюючого розрахунку до податкової декларації за вересень місяць 2018 року, що був поданий до органів ДФС 27.12.2018 року за номером Позивачем ще раз уточнено суму податкового зобовязання з ПДВ та задекларовано до сплати суму 296 057 грн. 28 вересня 2018 року платіжним дорученням № 1595 від 28.09.2018 року сплачено ПДВ за вересень в сумі 201 000 грн. В подальшому сплата задекларованого податкового зобовязання була здійснена наступними платіжними дорученнями : №1668 від 23.10.18р.-1415грн., №1712 від 15.11.2018р.- 5000грн, № 1749 від 30.11.2018р.-23000грн„ №1750 від 30.11.2018р.-10945грн., №1773 від 14.12.2018р.-300грн„ № 1779 від 18.12.2018р.- 300грн., № 4 від 14.01.2019р- 25000грн., №43 від 08.02.2019р.- 16398,39грн., № 51 від 08.02.2019р. №67від 14.02.2019р. - 60100грн. Загальна сума сплати склала 343 458, 39 грн. Вважає, що порушення строку сплати узгодженого податкового зобовязання як зазначено в Акті перевірки не відбулося, а тому його висновки не відповідають дійсності. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилається на те, що спірне податкове повідомлення-рішення є законним та прийнятим відповідно до діючого податкового законодавства України, оскільки позивач не сплатив податкові зобов`язання, самостійно визначені ним у податкових деклараціях з податку на додану вартість, протягом визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Відтак, контролюючим органом до позивача були застосовані штрафні санкції в розмірі 20 % від погашеної суми податкового боргу. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку ПАТ «Компанія «Світанок» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в період з 13.11.2018 по 14.01.2019.

За результатами перевірки складено Акт №277/55.12/19327755 від 25.01.2018.

На підставі Акту відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.01.2018 № , яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість та на підставі ст. 122/126 ПКУ за затримку на 45 35 31 каледарних днів сплати/за несплату грошового зобов'язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 1022345.4 грн і зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 204469 грн 08 коп.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.

ПрАТ «Компанія «Світанок» зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності з присвоєнням коду .

25.01.2019 року Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області Луциком Р.С. проведено камеральну перевірку ПрАТ «Компанія «Світанок» з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань, зазначених в податкових деклараціях з ПДВ за період з 13.11.2018 року по 14.01.2019 року.

Перевіркою встановлено, що платник порушує терміни сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість, самостійно визначених в податкових деклараціях з ПДВ, протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки складено Акт про результати камеральної перевірки № 277/55.12/19327755 від 25.01.2019 року (надалі Акт ).

На підставі Акту від 25.01.2019 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 року № , яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у сумі 1 022 345,40 грн та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 204 469,08 (двісті чотири тисячі чотириста шістдесят девять грн. вісім коп.) гривень.

З`ясовуючи питання своєчасності сплати позивачем до бюджету самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість, судом досліджено податкові декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року та уточнюючі розрахунки (які були предметом перевірки контролюючим органом) та відповідні платіжні документи.

Судом встановлено, що за серпень 2018 року визначено податкове зобов`язання у податковій декларації № від 20.09.2018 на суму 8 317 грн та сплачено до бюджету згідно з платіжними дорученнями № 1590 від 28.09.2018 сума 8 500 грн.

В подальшому ПрАТ «Компанія «Світанок» в листопаді 2018 року подано уточнюючий розрахунок № від 13.11.2018 року щодо уточнення податкових зобовязань з податку на додану вартість за серпень 2018 року, згідно якого визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1 263 102 грн та самостійно нараховано штраф в сумі 37 893 грн.

В грудні 2018 року ПрАТ «Компанія «Світанок» подано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість № від 27.12.2018 року за серпень 2018 року згідно якого податкові зобовязання за вказаний місяць становлять 8317 грн.

Відповідно до Акту перевірки № 277/55.12/19327755 від 25.01.2019 року Відповідачем визначено порушення строків сплати узгодженого податкового зобовязання, сума якого відображена в оскаржуваному податковому повідомленні рішенні і складає 1 022 345,40 грн (1 021 745, 39 + 300 + 300) та зазначено, що порушення відбулося по уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість № від 13.11.2018 року.

Розмір штрафу складає 20 %, що становить 204 469,08 (двісті чотири тисячі чотириста шістдесят девять грн. вісім коп.) гривень та відображено в оскаржуваному податковому повідомленні рішенні.

Судом проаналізовано облікову картку ПрАТ «Компанія «Світанок» з податку на додану вартість за 2018 рік та встановлено, що зазначеної в Акті перевірки сплати узгодженого податкового зобовязання в сумі 1 021 745, 39 грн не відбувалося, а сплачені згідно платіжних доручень № 1773 від 14.12.2018 року 300 гривень та №1779 від 18.12.2018 року 300 гривень не мають відношення до погашення податкових зобовязань позивача за серпень місяць, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, такі були сплачені ПрАТ «Компанія «Світанок» № 1590 від 28.09.2018 року в сумі 8 500 грн.

Податкова декларація позивача за листопад місяць 2018 року, уточнюючі розрахунки до неї та платіжні документи про сплату визначених в них податкових зобовязань не беруться судом до уваги, оскільки, згідно акту перевірки штрафні санкції по сплаті податкових зобовязань з податку на додану вартість за листопад місяць не застосовувалися.

В обґрунтування правомірності свого рішення відповідач вказує на погашення податкових зобовязань з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку № від 13.11.2018 року ПрАТ «Компанія «Світанок» із затримкою.

Однак, результати проведених ПрАТ «Компанія «Світанок» коригувань податкових зобовязань з ПДВ за серпень 2018 року податковим органом прийнято як погашення податкового боргу шляхом їх сплати із затримкою.

Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України, Податковий кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пункт 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України визначає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з ст. 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За змістом п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 126 Податкового кодексу встановлено відповідальність за порушення правил сплати (перерахування)податків.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання , - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу з підстав, визначених цією нормою, передбачене саме за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання, саме з вини такого платника податків. При цьому, за змістом вказаної норми розмір штрафу залежить від кількості днів затримки строку сплати суми грошового зобов`язання та визначається у відсотках від погашеної суми податкового боргу.

Перевіривши обставини справи та дослідивши докази, подані сторонами, судом встановлено, що спір виник внаслідок невірного визначення термінів та сум погашення податкового зобовязання з ПДВ ПрАТ «Компанія «Світанок» за серпень 2018 року

Правовою підставою для застосування до Підприємства штрафу контролюючим органом визначено статтю 126 ПК України, пунктом 126.1 якої передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах в залежності від кількості календарних днів затримки.

Аналіз зазначеної норми дозволяє дійти висновку про те, що об'єктом застосування штрафу є несвоєчасно сплачена сума узгодженого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог статті 50 ПК України подано уточнюючу декларацію, якою зменшено суму податкового зобов'язання за серпень 2018 року.

Отже, контролюючим органом застосовано штраф за несвоєчасну сплату позивачем податкового зобов'язання на суму, яка зменшена Підприємством шляхом подання уточнюючої декларації. Відтак, об'єкт застосування штрафу в межах спірних правовідносин відсутній.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі №824/2675/14-а (К/9901/4618/18) та постанові від 14.08.2018 року у справі № 818/1507/17 (№К/9901/45902/18).

Згідно з положеннями статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд дійшов висновку, що за таких обставин відсутній факт несвоєчасності (затримки) погашення податкових зобовязань ПрАТ «Компанія «Світанок» з податку на додану вартість за серпень 2018 року.

Судом не встановлено наявності у ПрАТ «Компанія «Світанок» непогашених узгоджених зобов`язань за серпень 2018 року та факт затримки їх сплати.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року.

Контролюючий орган безпідставно притягнув позивача до відповідальності, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу і протиправно прийняв податкове повідомлення-рішення.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Компанія «Світанок» своєчасно та у повному обсязі виконало обов`язок по сплаті самостійно визначених податкових зобов`язань, що були предметом камеральної перевірки, а відображені в акті перевірки обставини затримки сплати не відповідають дійсності.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказане вище (на думку відповідача) податкове правопорушення встановлено Актом про результати камеральної перевірки № 277/55.12/19327755 від 25.01.2019 року.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки; далі - ПК України) встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з вимогами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

За змістом пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Таким чином, у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами даної перевірки.

Питання ж своєчасності нарахування та сплати податків та зборів до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII, положення якого набрали чинності з 01 січня 2017 року, могли бути предметом лише документальної перевірки, якій властиві інші ознаки в залежності від виду такої (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

Аналіз наведених норм (чинних на час проведення перевірки) підтверджує висновок про те, що податковий орган, реалізовуючи свої повноваження щодо проведення камеральної перевірки, може здійснювати лише перевірку платника податків виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а також даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Водночас своєчасність сплати платником податків і зборів може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.

А відтак з'ясування податковим органом під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають наведеним ознакам. Відповідно, інформація, що зібрана податковим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для податкового повідомлення-рішення.

За наведеного, правильним є висновок, що, у даному випадку, відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв'язку з чим акт такої перевірки є доказом, здобутим з порушенням Закону, що призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Відповідно, прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення не є правомірними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 805/329/17-а (№К/9901/29139/18)

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 25.02.2019.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 3067 (три тисячі шістдесят сім) грн. 04 коп. сплаченого судового збору на користь приватного акціонерного товариства "Компанія "Світанок" (81119, Пустомитівський район, с. Містки, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський