Справа № 463/6077/19
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/6077/19
Провадження №2-а/463/303/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Жовніра Г. Б.

з участю секретаря судового засідання - Кавецького А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з позовом про скасування постанови серії НК №492361 від 11 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30 липня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії НК №492361 від 11 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі її неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено, що вона користувалась під час руху засобами зв`язку тримаючи їх в руках та не користувалась засобами пасивної безпеки, а саме ременями безпеки, чим порушила п.2.3 в, 2.9д Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною, оскільки така не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону, яким регулюється правила дорожнього руху та є немотивованою і необґрунтованою, так як жодного порушення Правил дорожнього руху нею допущено не було, вважає, що відповідачами жодним чином не доведено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі серії НК №492361 від 11.02.2019 року.

Також просить стягнути з Департаменту патрульної поліції на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити. Позивач в судовому засіданні пояснила, що дійсно у вказаний постанові час керувала автомобілем та зупинилась на вимогу інспектора патрульної поліції, однак категорично заперечує, що вона, під час руху, користувалась засобами зв`язку та не користувалась засобами пасивної безпеки.

Представники відповідачів в судове засідання повторно не з`явились, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.2 ст. 268 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

А тому суд вважає, у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідачів на підставі наявних доказів.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, в задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №492361 від 11 лютого 2019 року (а.с.6), позивач ОСОБА_1 11.02.2019 року о 09:40 год. м.Львів,пр.Чорновола,69 керуючи авто користувалась засобами зв`язку тримаючи їх в руках та не користувалась засобами пасивної безпеки, а саме ременями безпеки, чим порушила п.2.3 в та 2.9 д Правил дорожнього руху України. Чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Позивач оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає її неправомірною, зокрема, з огляду на те, що Правил дорожнього руху вона не порушувала.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачі заперечення позивача не спростували, жодних доказів, які б підтверджували порушення позивачем правил дорожнього руху не представлено. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатись беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого. А тому, суд погоджується із доводами позивача в цій частині, про те, що факт скоєння правопорушення належними доказами не доведено.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП відповідачі суду не представили, жодних заперечень проти позову на адресу суду не скерували. Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів. Позивач стверджує, що жодних порушень Правил дорожнього руху України він не вчиняв, доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові відповідачами не представлено.

З врахуванням наведеного, суд погоджується із доводами позивача про протиправність постанови серії НК №492361 від 11 лютого 2019 року, а тому оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивачки витрат на правничу допомогу в сумі 3200 грн. суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Однак в порушення наведеної вище норми у представленому суду договорі про надання професійної допомоги від 21.06.2019 (а.с.7) не передбачено жодних умов, які б регулювали розмір витрат на правничу допомогу у даній справі, тому суд в задоволенні цієї вимоги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 77, 229, 241, 244, 246, 251, 268, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії НК №49231 від 11 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул Федора Ернста, будинок 3, .

Суддя: Жовнір Г. Б.