Справа № 140/2440/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2440/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю представника позивача ОСОБА_3.,

представника відповідача Нівчика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луцької ДПІ Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування відмови у визнанні безнадійним та списанні суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн. та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо списання безнадійного, облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу зі сплати останнім єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення засідання та виклику сторін відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 02.09.2019 ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 15:30 год. 12.09.2019.

Ухвалою суду від 12.09.2019 допущено заміну первісного відповідача Луцьку ДПІ Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області на належного - Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 27.07.2009 по 13.02.2019 позивач був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності в Рубіжанському управлінні ГУ ДФС у Луганській області (м. Довжанськ). У 2014 році у зв`язку з проведенням воєнних дій та антитерористичної операції на території Луганської області, а саме в м. Довжанськ (попередня назва м. Свердловськ) позивач фактично припинив ведення господарської діяльності та 26.11.2018 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у Департаменті соціальної політики Луцької міської ради, а 14.05.2019 за його власним рішенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

З відомостей в інтегрованій картці позивачу стало відомо про наявність заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 48335,07 грн.

Оскільки заборгованість винила внаслідок форс-мажорних обставин (воєнні дії), тому позивач вважає, що в період з 14.04.2014 він звільнений від обов`язку сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і відповідальність, передбачена Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов`язку щодо сплати єдиного внеску до нього не застосовується.

З врахуванням наведеного, вважає, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні безнадійним та списанні суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 65-67) позовні вимоги заперечив та зазначив, що згідно з пунктом 4 розділу II Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і збрів України від 10.10.2013 № 577 списанню підлягає, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Також звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УІІ було внесено зміни, зокрема, скасовані положення щодо звільнення платників єдиного внеску від виконання обов`язків, передбачених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також щодо списання недоїмки з єдиного внеску. Отже, на сьогодні законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача у відповіді на відзив (а.с. 99-103) заперечила доводи відзиву на позовну заяву та підтримала доводи, викладені у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, з підстав, наведених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи учасників справи, викладених у заявах по суті, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.07.2009 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків у Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області (а.с. 14).

Згідно з довідкою від 26.11.2018 № , виданої Департаментом соціальної політики Луцької міської ради ОСОБА_1. взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с. 15).

14.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за його ж рішенням та 13.02.2019 перейшов до Луцької ОДПІ, як платник податків за основним місцем обліку (а.с. 16-17).

Відповідно до відомостей у інтегрованій картці платника податків, вбачається наявність у ОСОБА_1 заборгованості (недоїмки) по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 48 335,07 грн. станом на 31.05.2019 (а.с. 18-19).

03.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Луцької ДПІ Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу фізичної особи-підприємця, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), у якій просив списати безнадійний податковий борг, нарахований Рубіжанським управлінням ГУ ДФС у Луганській області (а.с. 20).

Разом із тим, 10.07.2019 адвокатом ОСОБА_3 було спрямовано цьому ж органу податків та зборів адвокатський запит № б/н від 09.07.2019 задля отримання належним чином звірених: розрахунку та відомостей про походження податкової заборгованості з усіх видів податків ФОП ОСОБА_1 станом на липень 2019 року; розрахунку штрафних санкцій відповідно до податкової заборгованості ФОП ФОП Жирова С .Ю; відомостей з приводу підстав та передумов переведення ФОП ОСОБА_1 у період з 01.10.2016 на загальну систему оподаткування; інформації про результати розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 про списання безнадійного податкового боргу від 03.05.2019 (а.с. 23).

Листом від 15.07.2019 № 23211/10/03-20 ГУ ДФС у Волинській області було надано відповідь на вищевказану заяву та адвокатський запит. У відповіді підтверджено наявність у ОСОБА_1 податкового боргу з єдиного внеску у розмірі 48 335,07 грн. Щодо списання безнадійного податкового боргу фізичної особи - підприємця, що виник внаслідок форс - мажору, згідно з пунктом 4 розділу II Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і збрів України від 10.10.2013 № 577 повідомлено, що списанню підлягає, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Також зазначено, що на відносини, які виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску, поширюється дія Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 (далі - Закон № 2464).

Відповідно до статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом 6 статті 1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом ДФС у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до статті 25 Закону № 2464 суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ, крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску (пункт 7 статті 25 Закону № 2464).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-УІІ було внесено зміни. Зокрема, скасовані положення щодо звільнення платників єдиного внеску від виконання обов`язків, передбачених частиною другою статті 6 Закону № 2464, а також щодо списання недоїмки з єдиного внеску.

Отже, на сьогодні законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція (а.с. 24-25).

Фактично вказаним листом від 15.07.2019 № 23211/10/03-20 ГУ ДФС у Волинській області і було відмовлено позивачу у визнанні безнадійним та списанню суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною другою статті 6 Закону № 2464 встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати такий внесок.

Тобто, платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 (далі-Закон №1669).

Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин, позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, а тому норми Закону № 2464 та приписи ПК України необхідно застосовувати з урахуванням норм Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Так, Законом № 1669 були внесені зміни до Закону №2464, а саме: розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що підставою не застосування до платника єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, визначених Законом №2464 є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: м. Свердловськ, нинішня назва м . Довжанськ, Луганська обл.) перебував на обліку в Рубіжанській ДПІ, яка розташована на території проведення антитерористичної операція, до 11.02.2019.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Довжанськ віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО.

Відповідно до особової картки платника податків недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.05.2019 становить 48335,07 грн., а за період до 11.02.2019 (взяття на облік в Луцькій ОДПІ) - 31600,11 грн.

З аналізу наведеного вбачається, що позивач в період до 11.02.2019 перебував на обліку в органі доходів і зборів, що розташований на території населеного пункту, де проводилась антитерористична операція, та здійснював свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, період проведення якої тривав, тому на період з 14.04.2014 до 11.02.2019 він звільнений від обов`язку сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і відповідальність, штрафні та фінансові санкції, що передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, виключно у вказаний період до нього не застосовуються.

Положення цієї норми не застосовуються до платників єдиного внеску за невиконання обов`язків, які виникли до 14.04.2014 року та/або після закінчення антитерористичної операції.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені в постанові Верховного Суду від 30.03.2018 року та постанові Великої палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі №812/292/18 (провадження №Пз/9901/22/18), які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також зауважує, що для визнання податкового боргу безнадійним має бути встановлений причинно-наслідковий зв`язок між податковим боргом та форс-мажорними обставинами. Наявність форс-мажорних обставин є загальновідомим фактом, проте саме по собі не доводить безнадійності податкового боргу.

В даному випадку у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку здійснювати підприємницьку діяльність за його місцем реєстрації та належним чином виконувати свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску.

Враховуючи те, що у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Довжанськ, Луганська обл. позивач не мав можливості здійснювати підприємницьку діяльність за місцем реєстрації та припинив її, тому останній має право бути звільненим від виконання свого обов`язку шляхом визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Порядок виникнення та списання безнадійного податкового боргу регламентується підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14, статтею 101 ПК України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок № 577).

Так, відповідно до підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; 720 днів перебуває у розшуку; податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом; податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (пункт 101.2 статті 101 ПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 577 під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується: Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України; уповноваженими органами іншої держави, які легалізовані консульськими установами України, - у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави; рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха, у тому числі рішеннями щодо визначення окремих місцевостей потерпілими від несприятливих погодних умов, які спричинили втрату врожаю сільськогосподарських культур в обсягах, що перевищують 30 відсотків середнього врожаю за попередні п`ять календарних років; рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад - у випадках, встановлених Кодексом; висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати форс-мажорні обставини.

Таким чином, згідно діючого законодавства факт непереборної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України (підпункт 4 пункту 2.1 розділу II Порядку № 577).

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформлюється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

03.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Луцької ДПІ Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області із заявою про списання безнадійного податкового боргу фізичної особи-підприємця, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), однак Луцьким управлінням ГУ ДФС у Волинській області було відмовлено у визнанні безнадійним та списанні суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн. з тих підстав, що факт обставин непереборно сили не підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України та, що на сьогодні законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками єдиного внеску, які перебувають або перебували на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Однак такі твердження є безпідставними, враховуючи наступне.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Крім того, факт настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції є загальновідомим.

Відповідно до частини третьої статті 78 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Разом з тим, як вже зазначалося судом, згідно з пунктом 9-3 розділу VIII Закону № 2464 платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Отже, єдина підстава для звільнення від виконання обов`язків зі сплати єдиного внеску зазначена в нормі пункту 9-3 розділу VIII Закону № 2464.

Вказана норма є нормою прямої дії, яка не передбачає обов`язку подання такого сертифікату на підтвердження настання для особи форс-мажорних обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 812/292/18.

Відтак, твердження відповідача з даного приводу є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24.12.2015 були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено, то суд зазначає наступне.

Положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тоді як змін безпосередньо до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) пункту 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

Тобто на теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" пункту 9-4 розділу VIII не прийнято.

Закон України від 24.12.2015 № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" не містить у собі інформації щодо виключення з розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" пункту 9-4.

Враховуючи те, що позивача відповідно до положень пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» звільнено від виконання зобов`язань платника єдиного внеску на період, за який останній перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, тому відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 у визнанні безнадійним та списання суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахованого за період з 14.04.2014 по 11.02.2019 в розмірі 31600,11 грн.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому з урахуванням вимог статті 245 КАС України з метою належного захисту прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмови від 15.07.2019 №23211/10/03-20 Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області у визнанні безнадійним та списання суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн. та зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області вчинити дії щодо списання безнадійного, облікованого в інтегрованій картці платника, податкового боргу зі сплати останнім єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2689,40 грн., сплачений відповідно до квитанції 0.0..1 від 09.08.2019 (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 262, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову від 15.07.2019 №23211/10/03-20 Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області у визнанні безнадійним та списання суми облікованого в інтегрованій картці платника податкового боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області вчинити дії щодо списання безнадійного, облікованого в інтегрованій картці платника, податкового боргу зі сплати останнім єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 31600,11 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2689,40 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 року.