Справа № 520/199/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 520/199/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 03.04.19 по справі № 520/199/19 за позовом Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання незаконними та скасування рішення та вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2 , нотаріус) до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС, контролюючий орган), в якому просить суд: визнати незаконною та скасувати у повному обсязі Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0000034 від 29.10.2018 року в сумі 28476,12 гривень складену на підставі акту перевірки № 4004/20-40-13-15-07/ від 26.09.2018 року, визнати незаконним та скасувати у повному обсязі Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.10.2018 року у сумі 8542,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки), а також оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки податковий орган пов`язує порушення позивачем положень податкового законодавства, з не нарахуванням в належному розмірі єдиного внеску від здійснення незалежної професійної діяльності за 2015 рік та за 2016 рік. Проте, виходячи з положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та наказу Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звітним періодом є календарний рік. Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до фіскальних органів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку №435. Ця таблиця передбачає визначення суми доходу, заявленої в податковій декларації та суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок. При цьому такі суми повинні бути розподілені на 12 місяців. Як саме вони повинні бути розподілені на 12 місяців особами, які подають звіт і ведуть облік за календарний рік не визначено. Вказує, що при проведенні нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску дотримувався вимог нормативних актів ЄСВ розрахований і сплачений своєчасно та в повному обсязі. Крім того зазначив, що на його думку при призначенні перевірки відповідачем порушено положення ст. 78 ПК України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-0000034 від 29.10.2018 року з єдиного внеску в сумі 28476,12 гривень, сформовану Головним управлінням ДФС у Харківській області відносно ОСОБА_2 .

Скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № про застосування до самозайнятої особи ОСОБА_2 штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 29.10.2018 року у сумі 8542,84 грн.

Стягнуто на користь Приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривен 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішенняХарківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_2 здійснює незалежну професійну діяльність, як самозайнята особа в якості приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу за адресою: АДРЕСА_5, на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 23.08.2007 НОМЕР_2 та реєстраційного посвідчення, виданого Управлінням юстиції у Харківській області 03.09.2007 №369 (а.с. 44, 45).

ГУ ДФС у Харківській області направлено на адресу позивача запит про надання інформації та документального підтвердження від 27.07.2017 №2987/Г/20-40-13-15-14, а саме відповідач просив надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) щодо отриманих доходів, понесених витрат, пов`язаних з обчисленням та сплатою податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 (а.с.11).

На вказаний запит позивачем надана відповідь від 18.09.2017 №587/01-06, згідно вказаної відповіді, позивач зазначив, що жодних розбіжностей між податковими деклараціями про майновий стан та доходи та даними, зазначеними в додатках 5, немає (а.с.12-13).

ГУ ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно, за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 26.09.2018 №4004/20-40-13-15-07/ НОМЕР_1 , у висновках якого встановлено порушення: абз. 1 п. 2 ч.1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-ІV "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - заниження сум єдиного соціального внеску від здійснення незалежної професійної діяльності за 2015 рік у розмірі 24641,58 грн., за 2016 рік у сумі 3834,54 грн. (а.с.8-10).

На вказаний акт перевірки позивачем до ГУ ДФС у Харківській області подано заперечення на висновки перевірки від 12.10.2018 №574/01-06 (а.с.14-16).

У відповідь на вказане заперечення ГУ ДФС у Харківській області листом від 26.10.2018 №10736/ФОП/20-40-13-06-14 зазначило, що за результатами розгляду заперечень висновки акту документальної позапланової невиїзної перевірки залишено без змін (а.с. 17-20).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесено рішення від 29 жовтня 2018 року №, яким застосовано штрафні санкцій в розмірі 8542,84 грн (а.с.21), а також винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.10.2018 №Ф-6 в розмірі 28476,12 грн (а.с.22).

Зазначене рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вказана вимога про сплату боргу (недоїмки) були оскаржено позивачем до ДФС України (а.с.23-25).

Рішенням ДФС України від 13.12.2018 №Г/99-99-11-05-02-25 залишені без змін рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимога про сплату боргу (недоїмки), а скаргу позивача залишено без задоволення (а.с.26-27).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятих ним рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних мотивів і обґрунтувань.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що звіт про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які провадять незалежну професійну діяльність за 2015 рік, а саме: таблиця 3 Додатку №5 до Порядку, приватним нотаріусом ОСОБА_2 до контролюючого органу подано 31.03.2016, тобто у строки, передбачені законодавством України (а.с.29).

Звіт про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які провадять незалежну професійну діяльність за 2016 рік, а саме: таблиця 3 Додатку №5 до Порядку, приватним нотаріусом ОСОБА_2 до контролюючого органу подано 08.02.2017, тобто у строки, передбачені законодавством України (а.с.30).

Податковим органом при проведенні перевірки вказаної звітності жодних зауважень щодо своєчасності та форми подання звітів не було.

Як вбачається з копій податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2015 рік та 2016 рік, поданих позивачем до податкового органу, сума задекларованого чистого оподатковуваного доходу, який є базою для нарахування єдиного внеску (пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"), становить 39926,00 грн та 138735,56 грн, відповідно. Виходячи зі змісту акту перевірки, правильність визначення позивачем доходу, отриманого позивачем, як фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність, не заперечувалася відповідачем.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року (надалі за текстом - «Закон № 2464-VI»).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В силу вимог частини 5 статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Частиною 3 статті 7 Закону № 2464-VI встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 32 вказаного Закону визначено, що приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з абзацом 4 пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Пунктом 178.3 статті 178 ПК України визначено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Відповідно до пункту 178.4 статті 178 ПК України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону № 2464-VI, зокрема платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Таким чином, з аналізу вищенаведеного вбачається, що приватні нотаріуси зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року, та звітним періодом для них є календарний рік.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року №435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за №460/26905 особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік.

Таким чином, жоден із зазначених нормативних актів не вимагає від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що у Головного управління ДФС у Харківській області були відсутні підстави для прийняття спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) та про застосування штрафних санкцій.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року по справі № 520/199/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 01.10.2019 року