Справа № 553/1097/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.Справа № 553/1097/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 04.09.2019 (головуючий суддя І інстанції: Тимчук Р.І.) по справі № 553/1097/19

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці ДФС

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2019, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить скасувати постанову відповідача про порушення митних правил №0039/80600/19 про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.09.2019 поновлено позивачу строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил, який пропущений з поважних причин.

Скасовано постанову відповідача про порушення митних правил №0039/80600/19 про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн, а провадження у справі - закрито.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 15.09.2018 о 18 годині 47 хвилин в зоні діяльності Сумської митниці Державної фіскальної служби позивачем на митну територію України в режимі «транзит» був ввезений автомобіль OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , але не вивезений в період часу з 15.09.2018 по 27.03.2019.

18.02.2019 відповідачем складений протокол про порушення митних правил №0039/80600/19 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

27.03.2019 відповідачем прийнято постанову у справі про порушення митних правил №0039/80600/19 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 МК України у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Суд першої інстанції, під час задоволення позову, дійшов до висновку, що позивач не був повідомлений належним чином про дату та місце розгляду справи про порушення митних правил, що передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Окрім цього, судом першої інстанції зосереджувалось на тому, що під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем допущено неповноту з`ясування обставин справи, та допущено пропуск шестимісячного строку розгляду справи з дня виявлення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 95 МК України визначає, що встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); для залізничного транспорту - 28 діб; для авіаційного транспорту - 5 діб; для морського та річкового транспорту - 20 діб; для трубопровідного транспорту - 31 доба; для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб.

Частина 1 ст. 318 МК України передбачає, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Стаття 321 МК України зазначає, що товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

У разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України митний контроль розпочинається з моменту пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного оформлення та їх декларування в установленому цим Кодексом порядку.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перебувають під митним контролем і за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення граничного строку, встановленого цією статтею, набувають статусу таких, що зберігаються на складі органу доходів і зборів.

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується:

у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму;

у разі вивезення за межі митної території України - після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Частина 3 ст. 470 МК України каже, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За обставинами справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало перевищення ним, встановленого ч. 1 ст. 95 МК України, строку доставки автомобіля OPEL VECTRA номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України), більше ніж на десять діб, чим були порушені вимоги, які встановлені п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України.

Частина 9 ст. 494 МК України визначає, що якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

У відповідності до ч. 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У своїй апеляційній скарзі відповідачем заперечується висновок суду першої інстанції про неповідомлення позивача про місце і час розгляду справи.

З огляду на наявні в матеріалах справи копій таких документів, а саме:

листа №997/10/16-70-20 від 18.02.2019 (аркуш справи 82) про повідомлення про складання протоколу про порушення митних правил, повістка про явку в Полтавську митницю для опитування, повідомлення про призначення розгляду справи; поштового конверту з відміткою пошти (аркуш справи 83); листа-повістки про явку в Полтавську митницю ДФС для опитування, повідомлення про призначення розгляду справи від 07.03.2019 №1174/10/16-70-20-01 (аркуш справи 84), поштового конверта (аркуш справи 85), та надані до апеляційної скарги оригінали поштових конвертів, колегія суддів, вважає такі висновки суду першої інстанції неправильними.

Суд першої інстанції не заперечував здійснення відповідачем відправлення саме за коректною адресою мешкання позивача, про що не заперечував й позивач.

Таким чином, відповідач здійснив всі передбачені законом заходи для виконання вимог щодо повідомлення позивача про місце і час розгляду справи.

Підстави неотримання позивачем поштових відправлень не залежали від невиконання відповідачем своїх обов`язків.

Наведені обставини стали підставою для неодноразового перенесення розгляду справи про порушення митних правил, й як наслідок прийняття оскаржуваної постанови від 27.03.2019 з порушенням 15-денного терміну.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що вказані обставини можуть підтверджувати про намагання відповідача у належний спосіб виконати вимоги закону, та не порушити права позивача.

Окрім цього, за таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність порушень прав позивача.

Стосовно посилань суду першої інстанції про порушення шестимісячного терміну притягнення до відповідальності, то колегія суддів зазначає на таке.

Згідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Аналізуючи викладену вище норму, колегія суддів дійшла до висновку про те, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №607/12366/15-а.

За наведених вище підстав, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції помилково визначив для датою виявлення правопорушення саме день перетину позивачем - 15.09.2018, оскільки воно зафіксовано у автоматичному режимі.

З огляду на те, що датою виявлення порушення стала дата складання протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2019, то колегія суддів вважає, що відповідачем не допущено порушення шестимісячного строку притягнення позивача до відповідальності постановою від 27.03.2019.

За умови не заперечення позивачем та підтвердження матеріали справи, самої події вчинення правопорушення позивачем, та складу правопорушення в його діях, та відсутності інших, передбачених в статті 531 МК України, колегія суддів вважає наміркованими інші висновки суду першої інстанції про наявність дефектів у оформленого відповідачем протоколі, та оскаржуваній постанові.

За наведених підстав, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Суд першої інстанції встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, та з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пункт п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України визначає, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 04.09.2019 року по справі № 553/1097/19 скасувати з прийняттям нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 30.09.2019 року