Справа № 809/1092/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року

Київ

справа №809/1092/18

адміністративне провадження №К/9901/19163/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №809/1092/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року (головуючий суддя - Грицюк П.П.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Судової-Хомюк Н.М., суддів: Глушка І.В., Макарика В.Я.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 25 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про скасування рішень державного реєстратора про припинення обтяжень (іпотека, заборона на нерухоме майно) від 12.04.2013 року та зобов`язання відновити записи про обтяження з моменту їх припинення.

2. Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

3. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову повернуто без розгляду.

4. Постановляючи ухвалу суд зазначив, що позивачем додано до заяви квитанцію за № 4830410 від 14.05.2018 року про сплату судового збору у розмірі 528,60 гривень, проте відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у даній справі не відбулося, оскільки квитанцію про сплату судового збору за аналогічним номером, датою та розміром було додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 18.05.2018 року в адміністративній справі № 809/863/18, що підтверджено довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року.

5. Зазначену вище ухвалу позивач оскаржив у апеляційному порядку.

6. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року про повернення без розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову у справі № 809/1092/18 - без змін.

7. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про забезпечення позову.

8. Касаційна скарга аргументована тим, що ПАТ «Дельта Банк» до позовної заяви по справі №809/1092/18 додав платіжне доручення № 5193649 від 04.06.2018 року, в якому було зазначено про сплату судового збору по справі №809/863/18. З цього приводу пояснив, що ПАТ «Дельта Банк» 18.05.2018 року пред`являв позовну заяву з такими самими вимогами, що й у даному позові із тими самими платіжними дорученнями (справа №809/863/18). Проте, Івано-Франківським окружним адміністративним судом по справі №809/863/18 ухвалою від 07.06.2018 року було повернуто позовну заяву АТ «Дельта Банк» у зв`язку з не усуненням її недоліків. Разом з повернутим позовом ПАТ «Дельта Банку» було повернуто платіжне доручення по сплаті судового збору за подану заяву про забезпечення позову. Відтак, касатор вважає, що оскільки він сплатив судовий збір при пред`явленні позову по справі №809/863/18 в повному обсязі, як за подання позову, так і за заяву про забезпечення позову, проте такий судовий збір не був використаний на розгляд судової справи № 809/863/18, в тому числі на розгляд заяви про забезпечення позову по справі № 809/863/18, то такий збір може бути використаний при розгляді заяви про забезпечення позову у даній справі №809/1092/18.

9. Верховний Суд ухвалою від 15 серпня 2019 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року.

10. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

12. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволенні з огляду на наступне.

13. Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, 25 червня 2018 року Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив заборонити ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Яремчанської міської ради, Приватному нотаріусу Івано-Франківського нотаріального округу Фрісу І.П. та будь-яким іншим суб`єктам, на які покладено функції із проведення державної реєстрації прав, зокрема, але не виключно: акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки площею 0,0461 га, що знаходиться в урочищі Діл в селі Яблуниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер 150060005, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд.

14. Після одержання заяви про забезпечення позову суд з`ясовує, чи вона відповідає вимогам, передбаченим статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 статті 152 КАС України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

15. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон).

У частині 1 статті 1 Закону наведено визначення судового збору. Це платіж, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом.

Згідно частини 1 статті 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 2 статті 9 Закону суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову позивач долучив до неї квитанцію за № 4830410 від 14.05.2018 року про сплату судового збору у розмірі 528,60 гривень.

Дану квитанцію про сплату судового збору за аналогічним номером, датою та розміром було додано до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 18.05.2018 року в адміністративній справі № 809/863/18, що підтверджено довідкою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року.

17. Постановою правління Національного банку від 21.01.2004 №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Нею, зокрема, встановлені загальні правила, види та стандарти розрахунків клієнтів банків, а також вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до наведеної вище Інструкції платіжне доручення оформлюється згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Так, одним із реквізитів є «призначення платежу». Платник заповнює його таким чином, аби надати повну інформацію про платіж і документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства. Він же відповідає за дані, зазначені в цьому реквізиті.

У платіжному дорученні, яке є документом про сплату судового збору, у розділі «Призначення платежу» мають бути вказані відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується збором.

18. Суди встановили, що на час надходження матеріалів до суду першої інстанції у справі №809/1092/18, відомості щодо зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України у даній справі були відсутні. При цьому, вказали, що у поданій заяві Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про забезпечення позову не зазначено жодного пояснення щодо поданої квитанції про сплату судового збору.

19. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

У разі виникнення інших підстав, які не перераховані у статті 7 Закону України «Про судовий збір», в тому числі сплати судового збору без подальшого звернення до суду і, відповідно, відсутності підстав для ухвалення судового рішення з питання повернення судового збору, кошти повертаються відповідно до Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288 (із змінами і доповненнями).

Зважаючи на викладене, кошти, сплачені позивачем при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову можуть бути повернуті йому судом на підставі відповідної заяви.

Разом з тим, Законом не передбачено можливості зарахування коштів, сплачених у якості судового збору по справі, що не поверталися із відповідного бюджету після сплати банком, як таких, що надають право на розгляд повторно заявлених позовних вимог цього ж позивача, але уже по іншій справі.

20. Згідно з положеннями ст.74 КАС обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду доказів, які не стосуються предмета доказування. Останнім є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню під час ухвалення судового рішення (ст.76 КАС).

Зважаючи на те, що до матеріалів даної справи №809/1092/18 додано платіжне доручення, яке раніше уже подавалось позивачем разом із заявою про вжиття заходів забезпечення позову від 18.05.2018 року по адміністративній справі №809/863/18, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

21. Згідно з частиною 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

22. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

23. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних рішеннях судів попередніх інстанцій, а тому підстави для їх скасування чи зміни - відсутні.

24. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

25. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

26. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2019 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.Л. Мороз