Справа № 373/737/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 року м.Київ № 373/737/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Студениківської сільської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Студениківської сільської ради та просить суд зобов"язати виконати капітальний ремонт дому.

Ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10.05.2019 даний позов було передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 даний позов було повернуто Переяслав - Хмельницькому міськрайонному суду Київської області.

Ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.06.2019 даний позов повторно передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 даний позов було залишено без руху.

22 липня 2019 року надійшло клопотання на виконання вимог ухвали від 10.07.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивача вказує, що має у власності приватний будинок, та вважає, що має право на виконання його капітального ремонту за рахунок державного бюджету на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 565 (далі Постанова № 565), у зв`язку з тим, що має статус члена сім`ї загиблого.

Зазнає, що звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак останній відмовив, оскільки п. 16 Постанови № 565 фінансування витрат, пов`язаних з проведення безоплатного капітального ремонту і складання проектно кошторисної документації, здійснюється за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом у межах, затверджених бюджетних призначень на відповідний рік та зазначили, що такі кошти до Студениківської сільської ради у 2019 рік не надходили.

На думку позивача така бездіяльність щодо не проведення капітального ремонту його приватного будинку порушує його права, що визначенні чинним законодавством України та Постановою № 565.

Від представника відповідача заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву не надходило.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись приписами даної статті суд вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1939 року народження, має статус члена сім`ї загиблого, про що свідчить копія посвідчення від 18.08.2014 та постанова Переяслав Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2013.

Так, рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 є членом сім`ї загиблого, а саме батько ОСОБА_1 загинув від рук фашистів під час Великої Вітчизняної війни, і таким чином на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку чим отримав «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Як вбачається з матеріалів справи у власності ОСОБА_1 перебуває житловий будинок АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 40652, реєстраційний номер № 4529).

На початку 2019 року позивач звернувся до Студениківської сільської ради Переяслав Хмельницького району Київської області щодо проведення капітального ремонту будинку, що належить йому на праві приватної власності.

20.03.2019 відповідачем було надано відповідь за № 268, у якій зазначено, що 26.02.2019 об`єднаною територіальною громадою Студениківської сільської ради було розглянуто звернення позивача. Вказано, що депутати та члени виконавчого комітету уповноважили сільського голову проінформувати ОСОБА_1 про те, що відповідно до п. 16 Постанови № 565 фінансування витрат, пов`язаних з проведення безоплатного капітального ремонту і складання проектно кошторисної документації, здійснюється за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом у межах, затверджених бюджетних призначень на відповідний рік та зазначено, що такі кошти до Студениківської сільської ради у 2019 рік не надходили.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Спірні відносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280), Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551) та Порядком проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 565 (далі Порядок № 565).

У відповідності до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 10 Закону № 3551 визначено коло осіб, на яких поширюється чинність цього Закону, а саме на:

сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів;

сім`ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов`язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов`язаних з антигромадськими проявами;

сім`ї загиблих під час Другої світової війни осіб із числа особового складу груп самозахисту об`єктових та аварійних команд місцевої протиповітряної оборони, а також сім`ї загиблих внаслідок бойових дій працівників госпіталів, лікарень та інших медичних закладів;

сім`ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України;

сім`ї осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

сім`ї військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також сім`ї працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно постанови Переяслав Хмельницького міськрайонного суду від 10.12.2013 у справі № 373/3484/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено та визнано дії управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та у видачі посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого» неправомірними та зобов`язано управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації надати ОСОБА_1 статус особи, на яку поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати на ім`я ОСОБА_1 посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на позивача розповсюджується дія Закону № 3551, оскільки позивач має статус особи члена сім`ї загиблого, що встановлено рішенням суду.

Абзацом 1 п. 1 Порядку № 565 визначено, що відповідно до цього Порядку проводиться безоплатний капітальний ремонт житлових будинків і квартир тих осіб, що мають право:

згідно із Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту":

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир (п. 8 ч. 1 ст. 13 Закону № 3551 ) - осіб з інвалідністю внаслідок війни та прирівняних до них осіб;

на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків (п. 8 ч. 1 ст. 15) - осіб, на яких поширюється чинність зазначеного Закону № 3551;

на безоплатний капітальний ремонт житлових будинків і квартир, що перебувають у їх власності (п. 10 ч. 1 ст. 16 Закону № 3551-12 ), - осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною.

Пунктом 2 Порядку № 565 визначено, що безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир (далі - безоплатний капітальний ремонт) проводиться за місцем постійного проживання і реєстрації особи, що має право на зазначені у п. 1 цього Порядку № 565 пільги (далі - особа, що має право на пільгу).

Безоплатному капітальному ремонту підлягає житловий будинок чи квартира, які належать особі, що має право на пільгу, на праві приватної, зокрема спільної, власності.

Безоплатний капітальний ремонт проводиться виходячи з розрахунку 21 кв. метр загальної площі будинку, квартири на кожну особу, що має право на пільгу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 565 для проведення безоплатного капітального ремонту особа, що має право на пільгу, подає до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за місцем свого постійного проживання і реєстрації письмову заяву за формою згідно з додатком 1.

Згідно п. 5 Порядку № 565 для вирішення питання щодо проведення безоплатного капітального ремонту орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування утворює комісію у складі спеціалістів житлово-експлуатаційних і ремонтно-будівельних організацій, представників органу, що фінансує виконання ремонтних робіт (є головним розпорядником коштів місцевого бюджету), органу технічної інвентаризації та інших уповноважених осіб.

Співголовами комісії призначаються заступник керівника органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування та керівник органу, що є головним розпорядником коштів місцевого бюджету.

Рішення про проведення безоплатного капітального ремонту приймається у місячний строк після подання заяви особою, що має право на пільгу, на підставі результатів обстеження комісією будинку, квартири. Обстеження проводиться у присутності особи, яка подала заяву.

Крім того, п. 7 Порядку № 565 визначено, що комісія після обстеження будинку, квартири складає перелік, визначає види і обсяги робіт, які необхідно виконати, з урахуванням строку проведення останнього капітального ремонту та виходячи з переліку основних робіт згідно з додатками 3 і 4, орієнтовної тривалості ефективної експлуатації елементів будинку, квартири, визначеної правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

Пунктом 8 Порядку № 565 встановлено, що за результатами обстеження будинку, квартири складаються дефектний акт, кошторисний розрахунок і визначається загальна вартість капітального ремонту.

Загальна вартість капітального ремонту розраховується згідно з вимогами ДБН Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва" та ДБН Д.2.4-2000 "Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи".

На підставі визначеної загальної вартості капітального ремонту розраховується вартість капітального ремонту 1 кв. метра будинку, квартири.

Вартість безоплатного капітального ремонту визначається як добуток вартості капітального ремонту 1 кв. метра будинку, квартири та площі, яка належить особі, що має право на пільгу, на праві приватної, зокрема спільної, власності у таких будинку, квартирі. При цьому площа не може перевищувати 21 кв. метра загальної площі будинку, квартири.

Відповідно до п. 9 Порядку № 565 за заявою особи, щодо якої прийнято рішення про проведення безоплатного капітального ремонту, комісія приймає рішення про виконання в межах вартості безоплатного капітального ремонту одного чи кількох видів ремонтних робіт, визначених за результатами обстеження (перекриття всієї площі покрівлі, заміна віконних рам, перекриття всієї площі підлоги будинку тощо).

Пунктом 10 Порядку № 565 визначено, що кошторисний розрахунок і вартість безоплатного капітального ремонту затверджуються рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування за поданням комісії і не підлягають зміні.

Згідно п. 11 Порядку № 565 затверджені кошторисний розрахунок і вартість безоплатного капітального ремонту передаються у встановленому законодавством порядку до органу, що є головним розпорядником коштів місцевого бюджету, для подальшої роботи.

Пунктом 12 Порядку № 565 визначено, що безоплатний капітальний ремонт проводиться у встановленому порядку суб`єктами господарювання, які відповідно до законодавства мають право на виконання таких робіт, на замовлення органу, що є головним розпорядником коштів місцевого бюджету.

Також п. 16 Порядку № 565 визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з проведенням безоплатного капітального ремонту і складенням проектно-кошторисної документації, здійснюється за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у межах затверджених бюджетних призначень на відповідний рік.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за заявою позивача, відповідний орган місцевого самоврядування, у даному випадку Студениківська сільська рада, для вирішення питання щодо проведення безоплатного капітального ремонту житлового будинку ОСОБА_1 мала утворити комісію у складі спеціалістів житлово-експлуатаційних і ремонтно-будівельних організацій, представників органу, що фінансує виконання ремонтних робіт (є головним розпорядником коштів місцевого бюджету), органу технічної інвентаризації та інших уповноважених осіб.

Зокрема, рішення про проведення безоплатного капітального ремонту приймається у місячний строк після подання заяви особою, що має право на пільгу, на підставі результатів обстеження комісією будинку, квартири. Дане обстеження проводиться у присутності особи, яка подала заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було проведено відповідні дії, а саме не призначено комісію та не проведено огляд будинку, у якому позивач просить провести капітальний ремонт, що на думку суду порушує права останнього.

Закон № 208 відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону № 280 територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 34 Закону № 280 визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціального захисту населення належить також вирішення відповідно до законодавства питань про подання допомоги особам з інвалідністю, ветеранам війни та праці, сім`ям загиблих (померлих або визнаних такими, що пропали безвісти) військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу) або відставку, особам з інвалідністю з дитинства, багатодітним сім`ям у будівництві індивідуальних жилих будинків, проведенні капітального ремонту житла, у придбанні будівельних матеріалів; відведення зазначеним особам у першочерговому порядку земельних ділянок для індивідуального будівництва, садівництва та городництва.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач просить суд зобов`язати Студениківську сільську раду виконати капітальний ремонт його будинку, однак судом встановлено, що відповідачем в порушення Порядку № 565 не виконаної дії щодо прийняття рішення по заяві, яка надійшло від ОСОБА_1 , зокрема, не призначено комісію, що має розглядати питання про проведення такого ремонту.

З урахуванням викладеного та враховуючи вимоги ст. 9 КАС України, суд вважає за можливе вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Студениківської сільської ради, а також зобов`язати Студениківську сільську раду у відповідності до Порядку № 565 прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 щодо проведення капітального ремонту житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкти владних повноважень не довів суду правомірність своїх дій, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Студениківської сільської ради щодо неналежного розгляду питання про проведення капітального ремонту житлового будинку, що належить ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Зобов`язати Студениківську сільську раду у відповідності до Порядку проведення безоплатного капітального ремонту власних житлових будинків і квартир осіб, що мають право на таку пільгу, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 565 прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 щодо проведення капітального ремонту житлового будинку, що належить йому та розташований за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.