Справа № 761/43277/17
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Епель О.В.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Інжиніринг» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року позивач - Приватне підприємство «Інжиніринг» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.11.2017 року;

- визнати незаконною та скасувати постанову Департаменту з питань державного - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №65/17/073-10457 від 14.11.2017 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту з питань державного - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 14.11.2017 року №365.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2017 року відкрито провадження у справі №761/43277/17.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2018 року справу №761/43277/17 за позовом Приватного підприємства «Інжиніринг» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання дій протиправними, скасування постанови, припису та наказу, передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва за підсудністю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

23 вересня 2019 року. відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 34556, Приватним підприємством «Інжиніринг» подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, позивачем наголошено, що станом на 19.04.2017 року Приватне підприємство «Інжиніринг» є власником групи приміщень № 1, 2 , 3 адміністративної будівлі (літ.В), за адресою: м. Київ, вул.. Липинського Вячеслава буд.4-г, загальною площею 698,2 кв.м., відповідач мав здійснити перевірку достовірності даних, зазначених у декларації на стадії подання останньої, а наявність недостовірних даних є підставою для відмови у її реєстрації, позаяк, декларація про початок виконання будівельних робіт відповідачем була зареєстрована, відповідач погодився з вказаними у ній відомостями.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в порушення приписів статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI було проведено державний архітектурно-будівельний контроль об`єкта будівництва вже після закінчення підготовчих та будівельних робіт, чого відповідачем під час судового розгляду справи не спростовано, перевірка достовірності даних у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та готовності об`єкта до експлуатації була здійснена відповідачем після 9 місяців з моменту реєстрації останньої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, тобто, трьохмісячний строк на перевірку достовірності вказаних в декларації даних сплив, у зв`язку з чим, відповідачем було порушено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а відтак, прийняті на його підставі розпорядчі документи є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Приватне підприємство «Інжиніринг» відповідно до договору купівлі-продажу від 10.09.2002 року за №62-П-101 стало власником нежитлового будинку будівлі-флігель, що знаходиться за адресою: м. Київ , вул. Чапаєва, 4-Г (надалі - об`єкт будівництва).

З метою реконструкції вищевказаного об`єкта будівництва Приватним підприємством «Інжиніринг» було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція групи приміщень №№1, 2, 3 адміністративної будівлі (літ. В) на вул. Чапаєва, 4-Г у Шевченківському районі м. Києва від 22.11.2016 року №КВ84.

За результатами виконання будівельних робіт Приватним підприємством «Інжиніринг» було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності Реконструкція групи приміщень №№1, 2, 3 адміністративної будівлі (літ. В) на вул. Чапаєва, 4-Г у Шевченківському районі м. Києва від 16.02.2017 року №КВ 68.

Разом з тим, 12.09.2017 року Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва (надалі також - Департамент), на підставі колективного звернення громадян (вх. №КО-3773/11 від 30.08.2017 р.) було видано наказ №606 про проведення позапланової перевірки групи приміщень №№1, 2, 3 адміністративної будівлі (літ. В) на вул. В`ячеслава Липинського (Чапаєва ) , 4-Г у Шевченківському районі м. Києва, що належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Інжиніринг».

На підставі наказу від 12.09.2017 року №606 Департаментом було видано направлення для проведення позапланового заходу від 15.09.2017 року №б/н на об`єкті будівництва Позивача.

03.11.2017 року за результатами проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Також, 14.11.2017 року відповідачем було видано наказ №365 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності та постанову №65/17/073-10457 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позивач вважаючи, розпорядчі документи, а саме: припис про усунення порушень, постанову про накладення штрафу та наказ про скасування реєстрації декларацій такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, незаконними та такими що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (далі також - Закон №3038-VI).

Відповідно до положень частини першої статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 41 Закону №3038-VI посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Частиною першою статті 41 Закону №3038-VI також передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №533 встановлено форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

Відповідно до абзацу 9 статті 1 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №240 від 15.05.2012 р., затверджено форму направлення для проведення планового (позапланового) заходу згідно з додатком 9.

Так, відповідно до встановленої форми у направленні для проведення планового (позапланового) заходу повинно бути зазначено відомості щодо здійснення якої перевірки видано направлення.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, направлення для проведення позапланового заходу від 15.09.2017 року №б/н було видано на підставі колективного звернення громадян за вх. №КО-3773/11 від 30.08.2017 року, що відповідає пункту 6 частини першої статті 41 Закону №3038-VI.

Разом з тим, як вбачається з даного направлення, останнє не містить зазначення інформації про те, на перевірку дотримання суб`єктом містобудування яких вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності направляються посадові особи відповідача.

З наведеного вбачається, що відповідачем під час складання направлення для проведення позапланового заходу від 15.09.2017 року №б/н не було дотримано встановленої законодавством форми видачі відповідного направлення.

Крім того, направлення для проведення позапланового заходу від 15.09.2017 року №б/н було видано на підставі колективного звернення громадян за вх. №КО-3773/11 від 30.08.2017 року, водночас, вказане звернення громадян, копія якого наявна в матеріалах справи, містить вимоги, зокрема, щодо перевірки законності будівництва двоповерхового будинку з гаражем за адресою: вул. Липинського , №4-Г та його підключення до інженерних мереж будинку № 4-В по вул. Липинського.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було проведено перевірку об`єкту будівництва, саме з тих підстав, які зазначені в колективному звернені громадян за вх. №КО-3773/11 від 30.08.2017 року та доказів того, що взагалі зазначені в зверненні обставини були перевірені.

Згідно з абзацом 1 пункту 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23..05.2011 р. №553 (далі - Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пункту 11 того ж Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 15.05.2012 року №240 «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», встановлено форму акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт згідно з додатком 1.

Одним з обов`язкових реквізитів такого акту є підпис керівника суб`єкта господарювання/фізична особа або уповноважена ним особа.

Як вбачається з копії Акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №61н , вказаний Акт було складено посадовою особою відповідача у присутності уповноваженої особи замовника будівництва Приватного підприємства «Інжиніринг» ОСОБА_1 , підпис якого у Акті відсутній.

При цьому, позивач в тексті відповіді на відзив зазначає, що позапланова перевірка здійснювалась без присутності представника Приватного підприємства «Інжиніринг» ОСОБА_1 , який залишив копію довіреності та паспорту, лише для отримання направлення на проведення перевірки від 12.09.2017 року, чого відповідачем ані під час судового розгляду справи в суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі не спростовано.

При цьому, будь-яких інших осіб (свідків), у присутності яких начебто проводилась перевірка та складався вказаний Акт відповідачем залучено не було, що також не відповідає вимогам форми акту (додаток 1), яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 р. №240 та приписам пункту 9 Порядку №355.

Відтак, колегія суддів, критично сприймає зазначені в акті перевірки посилання відповідача стосовно того, що уповноважена особа приватного підприємства «Інжиніринг» відмовилась від підписання акта.

Також, суд вважає за необхідне наголосити на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02.10.2018 року у справі №465/1461/1-а, відповідно до якої, проаналізувавши положення статті 41 Закону №3038-VI та Порядку № 553 колегія суддів дійшла висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Так, разом з додатковим поясненнями по справі, позивачем було надано Витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що 19.04.2017 року за приватним підприємством «Інжиніринг» було зареєстровано право власності на групу приміщень №№1, 2, 3 адміністративної будівлі (літ. В), за адресою: м. Київ, вул . Липинського В`ячеслава, буд. 4-Г.

Також, в матеріалах справи міститься зареєстрована Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва 16.02.2017 року декларація про готовність об`єкта до експлуатації.

Колегія суддів вважає за необхідним наголосити, що реєстрація права власності на об`єкт будівництва та видача декларації про готовність об`єкта до експлуатації відбулись до проведення перевірки спірної перевірки.

Відтак, на переконання суду, відповідачем в порушення приписів статті 41 Закону №3038-VI було проведено державний архітектурно-будівельний контроль об`єкта будівництва вже після закінчення підготовчих та будівельних робіт, чого відповідачем під час судового розгляду справи не спростовано.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на той факт, що судом першої інстанції протиправно не було досліджено, що станом на час розроблення проектною організацією ТОВ «Апекстрейд» проектної документації на об`єкт будівництва: «Реконструкція групи приміщень № 1,2,3 адміністративної будівлі (літ.В) на вул.. Чапаєва 4-г у Шевченківському районі м. Києва» загальна площа об`єкта нежитлового будинку - будови - флігель (літ.В) складала - 401,1 кв.м., а проектною документацією згідно інформації, зазначеною в декларації про початок виконання будівельних робіт № КВ 84 від 22.11.2019 року, передбачено реконструкцію будівлі за вказаною вище адресою з загальною площею 698,2 кв.м, з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинної на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що належать до І - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об`єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обгрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Частиною 5 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, зокрема, є виявлення у документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач мав здійснити перевірку достовірності даних зазначених у декларації на стадії подання такої, а наявність недостовірності даних є підставою для відмови у її реєстрації.

Оскільки, відповідачем не було вжито заходів для перевірки достовірності даних викладених у декларації, на стадії її реєстрації, зареєструвавши декларацію про початок виконання будівельних робіт, Відповідач погодився з вказаними в ній відомостями (дана позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.05.2017 р. у справі №813/4870/14).

У свою чергу, відповідач жодним належним та допустимим доказом не доводить свою позицію, щодо внесення позивачем недостовірних даних до декларації про початок виконання будівельних робіт.

Також, колегія суддів погоджується з твердженнями позивача щодо того, що перевірка достовірності даних у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та готовності об`єкта до експлуатації була здійснення відповідачем після 9 місяців з моменту реєстрації останньої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, тобто, трьохмісячний строк на перевірку достовірності вказаних в декларації даних сплив.

Щодо доводів апелянта про необхідність розроблення містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вказаного об`єкту забудови, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 року N 109 визначено перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються.

Пунктом 25 даного Наказу передбачено, що містобудівні умови та обмеження не надаються у разі реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Згідно з Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції та технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Пунктом 3.10. ДБН А2.2-3-2012 визначено, що реконструкція - це перебудова введених в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин.

Як наголошується позивачем, останнім, у відповідності до проектної документації на об`єкт містобудування реконструкція групи приміщень №№ 1, 2, 3 адміністративної будівлі (літ. В) на вул . Чапаєва , 4-Г у Шевченківському районі м. Києва, підготовленої ТОВ «Апекстрей» було здійснено без зміни їх зовнішньої конфігурації у межах існуючого фундаменту будівлі, а тому містобудівні умови та обмеження для такого виду реконструкції не надаються у відповідності до чинного законодавства України у сфері містобудівної діяльності. Посилання відповідача на те, що позивачем не дотримано вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме розроблення містобудівних умов та обмежень з огляду на те, що площа об`єкту будівництва змінилася з 401,1 кв.м. до 698, 2 кв.м. є помилковими та необгунтованими, адже площа об`єкту містобудування була збільшена за рахунок оптимізації внутрішнього простору об`єкту будування без зміни зовнішньої конфігурації у межах існуючого фундаменту об`єкту містобудування.

Зовнішня конфігурація об`єкту містобудування залишилась незмінною.

Крім того, позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 8 від 22.11.2016 року у відповідності до розробленої ТОВ «Апекстрей» було саме вказано прощу реконструкції у 698, 2 кв.м.

У той же час, відповідачем жодним належним та допустимим доказом не доведено, що об`єкт містобудування змінив зовнішню конфігурації.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Л.В.Бєлова

О.В.Епель

Повний текст виготовлено 01 жовтня 2019 року.