Справа № 826/7381/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

м. Київ

справа №826/7381/18

адміністративне провадження №К/9901/17022/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Гусака М.Б.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2019 (суддя Катющенко В.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 (судді Шурко О.І., Беспалов О.О., Кузьменко В.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» (далі - ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ», Товариство, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2018 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 882`881,96 грн за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату.

Позовні вимоги обґрунтовано доводами про неправомірне застосування контролюючим органом до Товариства штрафних (фінансових) санкцій, встановлених статтею 126 Податкового кодексу України за порушення строку сплати рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату, оскільки фактично порушення строку не було. У зв`язку зі зміною правового регулювання щодо форми податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у ІУ-у кварталі 2015 році відбулося помилкове подвоєння самостійно узгоджених Товариством сум рентної плати в інтегрованій картці особового рахунку Товариства як платника податків. Позивач зазначає, що уточнюючими деклараціями були скориговані та зменшені суми податкових зобов`язань, однак відповідач таке коригування безпідставно визнав несвоєчасним погашенням недоїмки самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019, у задоволенні позову ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених у справі обставин щодо самостійного узгодження позивачем у розрахунках з рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводної сировини сум грошових зобов`язань, що, згідно з висновком судів, зобов`язувало позивача сплатити ці суми у встановлений пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України (далі - ПК) строк. З огляду на це застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі статті 126 ПК суди попередніх інстанцій визнали правомірним.

ТОВ «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судами першої та апеляційної інстанцій обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, позивач посилається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно встановили обставини справи та помилково визнали суму 1`097`389,69 грн, задекларовану позивачем 09.02.2016 у податковій декларації з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату за IV-й квартал 2015 року, сумою недоїмки, яка підлягала погашенню. Також позивач вважає, що судовими інстанціями безпідставно не враховано дані поданих до контролюючого органу уточнюючих декларацій (від 10.02.2016 №, від 31.03.2016 №, від 05.04.2016 №, від 07.04.2016 №), якими зменшено податкові зобов`язання по рентній платі за видобування газового конденсату. Крім того, на думку скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно не був врахований висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 19.12.2018.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач у відзиві просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну, доводячи, що спірне податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, оскільки штраф застосовано контролюючим органом за затримку погашення позивачем самостійно визначених та узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача, обґрунтування відзиву відповідача щодо змісту і вимог касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права i дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ГУ ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку Товариства з питання дотримання граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату за період з 20.02.2016 по 24.01.2018.

За результатами перевірки складено акт від 26.03.2018 №2890/16-31-12-11-30/31511844, в якому зроблено висновок про порушення позивачем пункту 257.5 статті 257, пункту 57.1 статті 57 ПК внаслідок несвоєчасної сплати самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу і газового конденсату.

Зокрема, щодо сплати сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату в акті зроблено висновок, що Товариство прострочило сплату сум податкових зобов`язань за такі звітні (податкові) періоди:

- за IV квартал 2015 року (останній день сплати 19.02.2016): 1`097`389,69 грн - на 48 днів;

- за січень 2016 року (останній день сплати 03.03.2016): 17`188,55 грн - на 35 днів; 248`987,17 грн - на 55 днів;

- за лютий 2016 року (останній день сплати 31.03.2016): 17`188,60 грн - на 27 днів; 1960,20 грн - на 28 днів; 242`811,45 грн - на 29 днів;

- за березень 2016 року (останній день сплати 30.04.2016): 30`197,90 грн - на 27 днів; 108`730,72 грн - на 31 день; 191`269,28 грн - на 60 днів;

- за квітень 2016 року (останній день сплати 30.05.2016): 3234,81 грн - на 31 день; 320`000,00 грн - на 59 днів;

- за травень 2016 року (останній день сплати 01.07.2016): 58`224,62 грн - на 27 днів; 310`000,00 грн - на 60 днів;

- за червень 2016 року (останній день сплати 30.07.2016): 5372,55 грн. - на 61 день; 170`000,00 грн - на 67 днів; 180`000,00 грн. - на 89 днів;

- за липень 2016 року (останній день сплати 01.09.2016): 338`576,30 грн - на 56 днів;

- за серпень 2016 року (останній день сплати 30.09.2016): 357`042,85 грн - на 122 дні;

- за вересень 2016 року (останній день сплати 30.10.2016): 221`711,45 грн - на 382 дні; 123`853,15 грн - на 411 днів;

- за жовтень 2016 року (останній день сплати 01.12.2016): 176`146,85 грн - на 379 днів; 65`323,60 грн - на 379 днів; 128`195,53 грн - на 419 днів; 25`712,40 грн. - на 419 днів;

- за листопад 2016 року (останній день сплати 30.12.2016): 284`287,60 грн - на 390 днів; 41`387,64 грн - на 390 днів.

На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області 17.04.2018 прийняло податкове повідомлення-рішення № про зобов`язання Товариства сплатити штраф у 882`881,96 грн за платежем «рентна плата за користування надрами для видобування газового конденсату», встановленого пунктом 126.1 статті 126 ПК, за затримку сплати 4`414`409,80 грн більше, ніж на 30 календарних днів.

Пунктом 16.1 статті 16 ПК передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 36.5 цієї статті).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Подання декларації і строки сплати рентної плати встановлені нормами статті 257 ПК.

Так, нормами пункту 257.1 у редакції, яка діяла до 01.01.2016, було передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

З 01.01.2016 (дата набрання чинності Законом України від 24.12.2015 №909-VІІІ, яким пункт 257.1 був викладений в новій редакції) базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно з пунктом 257.4 у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період (пункт 257.4 статті 257 виключено на підставі Закону України від 24.12.2015 №909-VІІІ).

Згідно з абзацом першим пункту 257.5 сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

До 01.01.2016 сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачувалася з врахуванням сплачених авансових платежів.

У судовому процесі встановлено, що 09.02.2016 позивач подав до контролюючого органу декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату за IV-й квартал 2015 року (з додатком №2), в якій задекларував податкові зобов`язання в розмірі 1`097`389,69 грн.

Ці податкові зобов`язання позивач не сплатив, а 07.04.2016 подав до контролюючого органу уточнену декларацію за IV-й квартал 2015 року, в якій зменшив податкові зобов`язання з рентної плати за видобування газового конденсату на 1'114'578,24 грн. Уточнена декларація прийнята контролюючим органом без зауважень.

Як свідчать матеріали справи (акт перевірки, відзив на позовну заяву), відповідач подання позивачем уточненої декларації прирівняв до сплати податкового боргу (недоїмки) за самостійно визначеними податковими зобов`язаннями в декларації за IV-й квартал 2015 року. При цьому контролюючий орган визнав дату подання уточнюючої декларації датою погашення недоїмки та нарахував штраф за порушення строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання.

Суди першої та апеляційної інстанції визнали доводи відповідача про порушення позивачем граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов`язань, зокрема за IV-й квартал 2015 року обґрунтованими. Однак, судами попередніх інстанцій не враховано, що внаслідок зменшення позивачем самостійно узгодженої суми податкових зобов`язань у нього не було обов`язку сплачувати податкові зобов`язання на рівні помилково задекларованої суми, а тому не було і підстав для притягнення його до відповідальності за порушення строку сплати.

Відповідно до абзацу першого пункту 50.1 статті 50 ПК у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені (абзац другий цього пункту).

Відповідач не заперечує, що позивач мав право подати уточнюючу декларацію за IV-й квартал 2015 року, так само, як не заперечує правильність коригування (зменшення) в уточнюючій декларації суми податкових зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи (акт перевірки, відзив на позовну заяву), неврахування контролюючим органом коригування позивачем суми податкових зобов`язань за IV-й квартал 2015 року вплинуло на висновок про порушення позивачем строку сплати сум податкових зобов`язань і за інші податкові (звітні) періоди.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При вирішення питання щодо правомірності застосування до позивача штрафу на підставі наведеної норми судам попередніх інстанцій слід було з`ясувати, чи є у діянні позивача склад податкового правопорушення з урахуванням того, що позивач зменшив задекларовану за IV-й квартал 2015 року суму податкових зобов`язань з рентної плати за видобування газового конденсату. Від того, чи було у позивача право зменшити суму податкових зобов`язань за IV-й квартал 2015 року, залежить відповідь, чи був у позивача податковий борг у розмірі 1`097`389,69 грн станом на 07.04.2016 (дата, вказана в акті перевірки, як дата сплати позивачем узгодженої суми податкових зобов`язань, з якою контролюючий орган пов`язує застосування штрафу), а відтак і відповідь, чи були підстави для притягнення позивача до відповідальності, встановленої пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи вище наведене, касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.01.2019, та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 349, пунктом 1 частини 2 статті 353, частинами 1, 5 статті 355, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

Н.Є. Блажівська

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду