Справа № 160/3314/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3314/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (суддя першої інстанції Юрков Е.В.) у справі №160/3314/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до розрахунку заробітку суми заробітної плати ОСОБА_1 за періоди роботи з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року в ЗАТ "Вовнопрядильна фабрика" та відмови в перерахунку пенсії з урахуванням цього заробітку з 09 червня 2017 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 09 червня 2017 року, включивши в розрахунок заробітку суми заробітної плати за періоди роботи в ЗАТ "Вовнопрядильна фабрика" з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року, зазначені в архівній довідці, виданої архівним відділом виконкому Криворізької міської ради.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року провадження в адміністративній справі № 160/3314/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції послався на норми п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України, відповідно до якої суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу приписів ст. 311 КАС розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції послався на норми п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України, відповідно до якої суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа № 0440/6517/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року; вересень 1994 року в ЗАТ "Вовнорядильна фабрика" та відмову в перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу з 09.06.2017 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року; вересень 1994 року в ЗАТ "Вовнорядильна фабрика" та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу з 09.06.2017 року. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 0440/6517/18 набрало законної сили 19 жовтня 2018 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Апелянт стверджує, що як на підстави позову у справі 0440/6517/18 зазначено інші доводи та вимоги ніж в даній справі, що унеможливлює закриття провадження у справі за правилами ч. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

З дослідженого позову в даній справі та долученої копії рішення у справі № 0440/6517/18 вбачається, що позивач звертаючись до суду із даним адміністративним позовом оскаржує саме протиправні дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до розрахунку заробітку заробітної плати за періоди роботи з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року; вересень 1994 року в ЗАТ "Вовнорядильна фабрика" та відмову в перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу з 09.06.2017 року та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії включивши в розрахунок заробітку суми заробітної плати вищезазначених періодів, тоді як у справі 0440/6517/18 визнано протиправним дії відповідача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 вищезаначені періоди роботи та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу з 09.06.2017 року, але не з урахуванням розрахунку заробітку заробітної плати за періоди роботи з травня по грудень 1991 року; з січня по травень 1992 року; липень 1992 року; з вересня по листопад 1992 року; з січня по вересень 1993 року; з листопада по грудень 1993 року; червень 1994 року; вересень 1994 року в ЗАТ "Вовнорядильна фабрика".

Отже предмет та підстави позову, визначені позивачем у цій справі, не є тотожними предмету та підставам позову, за наслідком розгляду якого ухвалено судове рішення, що набрало законної сили та яким суд надав оцінку й дійшов висновку про його задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що поданий до суду адміністративний позов по справі №160/3314/19 містить інші вимоги та підстави звернення до суду, ніж адміністративний позов по справі №0440/6517/18, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для застосування до вказаної адміністративної справи положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України відсутні, що виключає можливість закриття провадження по справі.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 205, 238, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі №160/3314/19 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко