Справа № 400/1650/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

30 вересня 2019 р.справа № 400/1650/19

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс ЗТ", вул. І. Франка, буд. 45, м. Миколаїв, 54037

до відповідачаГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

провизнання протиправним та скасування рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 20.05.19 р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс ЗТ" (надалі - позивач або ТОВ "Сервіс ЗТ") звернулось з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (надалі - відповідач або ГУ ДФС у Миколаївській області), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 20 травня 2019 р. (надалі - Рішення).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: спірним Рішенням до ТОВ "Сервіс ЗТ" застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску і нарахована пеня. Штрафні санкції застосовані у зв`язку з помилковою сплатою позивачем в 2017 р. єдиного внеску на бюджетний рахунок ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва, тоді як його слід було сплачувати на бюджетний рахунок ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва. Позивач звертався до ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва з листами щодо переміщення помилково зарахованих коштів на належний рахунок, але відповідач все одно застосував штраф і нарахував пеню. На думку позивача, помилкове перерахування єдиного внеску на інший рахунок, який також призначений для зарахування єдиного внеску, не повинно розцінюватись, як факт відсутності сплати єдиного внеску.

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні. Як ним зазначено, перевіркою встановлено, що ТОВ "Сервіс ЗТ" порушено вимоги Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині своєчасності сплати єдиного внеску, що і послугувало підставою для прийняття спірного Рішення (а. с. 41).

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи.

Сторони клопотали про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 40, 43).

Відповідно до ст. 194 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі наведеної норми суд розглядає справу в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

20 травня 2019 р. ГУ ДФС у Миколаївській області прийняло Рішення, яким із посиланням на ст. 25 ч. 10 і ч. 11 п. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до ТОВ "Сервіс ЗТ" застосовано штраф в розмірі 13 111,02 грн. і нарахована пеня в сумі 1 025,81 грн. (а. с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в 2017 р. сплачував єдиний внесок на рахунок ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва № 1402, тоді як його належало сплачувати на рахунок ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва № 1405.

13 жовтня 2017 р. позивач подав до ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва лист, в якому просив здійснити переміщення єдиного внеску, помилково сплаченого на рахунок ДПІ в Інгульському районі м. Миколаєва на рахунок ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва. Аналогічний лист позивач подав в березні 2018 р. (а. с. 22, 28).

Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Стаття 6 ч. 2 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачає, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ст. 9 ч. 7 Закону).

За приписами ст. 9 ч. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно виписок з банківського рахунку ТОВ "Сервіс ЗТ", останнє сплачувало єдиний внесок у строк, встановлений ст. 9 ч. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а. с. 15-20, 29-32).

Статтею 45 ч. 4 Бюджетного кодексу України (надалі - БК України) визначено, що податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок (ст. 45 ч. 5 БК України).

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з приписами Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 р. № 54 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 березня 2016 р. за № 330/28460 (надалі - Положення № 54).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення № 54, Державна фіскальна служба України та її територіальні органи в областях, місті Києві, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби відкривають в Казначействі небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування» для зарахування та розподілу страхових коштів.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Положення № 54, страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДФС.

За приписами ст. 9 ч. 10 п. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Той факт, що позивач помилково сплачував єдиний внесок на рахунок іншого контролюючого органу, який також відкритий для зарахування єдиного внеску, так як має код 3719, не може бути розцінено судом в якості порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині своєчасності сплати єдиного внеску, так як фактично кошти своєчасно потрапляли до єдиного казначейського рахунку.

Як визначено ст. 109 п. 109.1. ПК України (надалі - ПК України), податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (ст. 110 п. 110.1. ПК України).

Загальною умовою притягнення особи до відповідальності, є наявність складу правопорушення. В даному спорі відсутній склад правопорушення, так як позивач єдиний внесок у строки визначені законом сплатив, а їх зарахування на інший бюджетний рахунок, все одно призводить до їх зарахування на єдиний казначейський рахунок.

За правилами ст. 242 ч. 5 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 14 листопада 2018 р. у справі № 805/3665/16-а Верховним Судом була висловлена така правова позиція: "Допущена Підприємством помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я ДФС в казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю." (http://reyestr.court.gov.ua/Review/77860103).

Суд не вбачає підстав для відступлення від правової позиції Верховного Суду.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір, доказів понесення інших судових витрат, сторони суду не подали. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 921,0 грн., що підтверджується квитанцією від 30 травня 2019 р. (а. с. 4) і з урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс ЗТ" (вул. І. Франка, буд. 45, м. Миколаїв, 54037, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ,) задовольнити.

2. Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, прийняте 20 травня 2019 р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), визнати протиправним та скасувати.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс ЗТ" (вул. І. Франка, буд. 45, м. Миколаїв, 54037, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 921,0 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз