Справа № 500/4623/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4623/19
Провадження № 2-а/500/126/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Череватенко Дмитра Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Череватенко Дмитра Олеговича при винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1230014 від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. та скасувати зазначену постанову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем Daihatsu Terios, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якій належить йому на праві власності, перетинаючи у місті Ізмаїл перехрестя вулиць Рєпіна та проспекту Суворова о 11 годині 40 хвилин, начебто порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив його перетин без повної зупинки. У зв`язку із чим, інспектором було винесено постанову серії ЕАВ №1230014 від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 гривень.

Проте, з зазначеною постановою позивач не згоден та відповідно до адміністративного позову та поданого письмового клопотання просив скасувати вказану постанову, за відсутності належних доказів його вини.

Крім цього, позивачем зазначалось, що інспектор Череватенко Д.О. розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, та не надав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Таким чином, позивач вважає, що були порушення при винесенні постанови відносно нього, як: незаконна зупинка його транспортного засобу, не доведеність порушення ним ПДР, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порушення відповідачем вимог щодо процедури розгляду справи, а саме вимог ст.ст.278, 279 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Череватенко Д.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Представник третьої особи - відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмову заяву в якій зазначив, що заперечують щодо задоволення адміністративного позову, який просять розглянути за їх відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З оскаржуваної постанови відповідача від 14.06.2019 року вбачається, що 14 червня 2019 року о 11:40:31 годин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daihatsu Terios, реєстраційний номер НОМЕР_1 , якій належить йому на праві власності, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив його перетин без повної зупинки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п. 2.2. п. 2 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) до знаків пріоритету відноситься "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

В судовому засіданні встановлено, що в оскаржуваній постановісерії ЕАВ №1230014 від 14.06.2019 року не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення.

Крім цього, в порушення вимог ст. 283 КУпАП не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис

Судом приймається до уваги, що позивач заперечував факт порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити відомості про в тому числі технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Представником третьої особи - відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було надано суду відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні в постанові не було зазначено про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий третьою особою на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, провадження № К/9901/1403/17.

Таким чином, будь-які докази на підтвердження правомірності рішення відповідача про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Постанова про притягнення позивачадо адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, провадження № К/9901/15804/18.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1230014 від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Череватенко Дмитра Олеговича щодо винесення оскаржуваної постанови від 14.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїЕАВ №1230014 не підлягають задоволенню в зв`язку з тим, що на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України, суд позбавлений права визнавати протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, однак для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень є необхідним застосувати такий спосіб захисту, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 18.03.2006 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектору взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Запорізькій області сержанта поліції Череватенко Дмитра Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1230014 від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус