Справа № 815/6913/16
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2019 року

Київ

справа №815/6913/16

адміністративне провадження №К/9901/29981/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 814/6913/17

за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування протоколу, скасування доручення, визнання протиправними дій

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року, ухвалену колегією у складі головуючого судді Потоцької Н.В., суддів - Бойко О.Я., Єфіменко К.С..

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року, постановлену колегією у складі головуючого судді Шляхтицького О.І., суддів - Запорожана Д.В., Романішина В.Л.

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

У грудні 2016 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач 1), Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі - відповідач 2 або ГТУЮ в Одеській області), де просив:

скасувати та визнати протиправним протокол дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 15.09.2016 в частині скасування висновків акту невиїзної позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 06.07.2016 № 18;

скасувати доручення Міністерства юстиції України від 26.09.2016 за № 9.4-32/1574;

визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції в Одеський області, які полягають в проведені позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 по ТОВ «Південбуд» у період з 15.12.2016 по 19.12.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пункт 7.7 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) міститься в розділі «VII. Накладення на арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень за результатами заходів контролю», з огляду на що вбачається, що встановлення факту невідповідності висновків акту перевірки вимогам законодавства здійснюється Дисциплінарною комісією в межах вирішення питання щодо накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Крім того, за змістом абзацу 7 пункту 2.6 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акту перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю.

Пунктом 2.12 Порядку передбачено, що повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Порядком.

На думку позивача, Міністерством юстиції України здійснюється тиск на арбітражного керуючого, з огляду на те, що акт позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 18 було складено 06 липня 2016 року, а рішення дисциплінарної комісії про скасування акту було прийнято 15.09.2016, не зважаючи на те, що засідання дисциплінарної комісії проводилися 13.07.2016 та 09.08.2016 .

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року, залишеною без змін адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано протокол дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 15.09.2016 в частині відомостей викладених у пункті 17 щодо скасування висновків акту невиїзної позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 06.07.2016 № 18.

Скасовано доручення Міністерства юстиції У країни від 26.09.2016 за № 9.4-32/1574.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов у вказаній частині суд першої інстанції, із висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в мотивувальній частині висновку не наведені мотиви, із посиланням на норми національного законодавства, з яких комісія погоджується із доводами скаржника і з яких не приймає заперечень заінтересованої особи, а також не наведені обґрунтування з боку відповідача щодо підстав скасування висновків попередньої перевірки ані в запереченнях наявних в матеріалах справи, ані в поясненнях наданих в судових засіданнях.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

03 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла спільна касаційна скарга Міністерства юстиції України та Головного територіального управління, за підписом представника за довіреностями Такмавцева А.О., де скаржники просили скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначено, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано той факт, що відповідно до вимог пункту 7.7 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, у разі якщо Дисциплінарною комісією встановлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства, Дисциплінарна комісія має право скасувати такі висновки та скерувати відповідні матеріали Мінюсту для проведення додаткового контролю.

Зауважили, що наявність/або відсутність порушень арбітражним керуючим вимог законодавства в акті не впливають на повноваження Дисциплінарної комісії щодо встановлення невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства , скасування таких висновків та скерування відповідних матеріалів Мінюсту.

Крім в оскаржуваному рішення судом не зазначено жодної прямої національної норми, яку було порушено при складанні протоколу, а тому визнаючи оскаржуваний протокол протиправним та скасовуючи його, суди попередніх інстанцій допустили грубе порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України та Головного територіального управління на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017року № 2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон № 2147-VІІІ).

Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції вищевказаного Закону, обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України матеріали справи №815/6913/16 передано до Верховного Суду.

27 лютого 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Шарапа В.М., судді Бевзенко В.М., Данилевич Н.А.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року № 527/0/78-19 у зв`язку із зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді - доповідача Шарапи В.М. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 № 14), що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 26 вересня 2019 року дана касаційна скарга прийнято до провадження справу за даною касаційною скаргою, закінчено підготовчі дії та призначено їх до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог частини 3 статті 340 та пункту 3 частини першої статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи.

Від позивача відзиву не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Установлені судом попередніх інстанцій обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівський області, а саме: відділом з питань банкрутства проводилась позапланова невиїзна перевірка арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань перевірки діяльності арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 916/4644/15 про банкрутство ТОВ «Південбуд» на підставі скарги ТОВ «Південбуд», звернення ТОВ «Південбуд», листа ТОВ «Південбуд», доручення Міністерства юстиції України від 25.04.2016 № 673/11397-0-33-16/9.5, від 16.05.2016 № 761/810-0-3-16/9.5, 761/13950-0-33-16/9.5 у період з 22 червня 2016 року до 24 червня 2016 року.

Перевірку було проведено за місцезнаходженням органу контролю: проспект Миру, 49 - А, кабінет 703, м. Чернігів.

У повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки, арбітражному керуючому необхідно було забезпечити умови для проведення перевірки у термін до 10:00 год. 22 червня 2016 року, а саме: надати комісії письмові пояснення з питань проведення перевірки.

16 червня 2016 року арбітражним керуючим складено та направлено до територіального управління юстиції у Чернігівський області пояснення до перевірки із залученням засвідчених належним чином копій документів.

24 червня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівський області складено Довідку про результати позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого № 18.

30 червня 2016 року арбітражним керуючим надані заперечення на довідку із залученням документів на підтвердження позиції викладеної у поясненнях.

06 липня 2016 року Головним територіальним органом управління юстиції у Чернігівський області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 18, згідно якого у діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Південбуд» з питань, викладених у скарзі, листі, зверненні ТОВ «Південбуд» від 22.04.2016, порушення вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства не встановлено.

15 вересня 2016 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих на якому зокрема, розглянуто скаргу ТОВ «Південбуд» від 18.07.2016 б/н та вивчено матеріали невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 проведеної Головним територіальним управління юстиції у Чернігівський області.

На засіданні дисциплінарною комісією прийнято рішення про скасування висновків акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 06.07.2016 № 18, складеного Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівський області, як такі, що не відповідають вимогам законодавства, яке відображено у протоколі Дисциплінарної комісії від 15.09.2016 № 51/09/16.

У пункті 17 вищевказаного протоколу вказано: « 3а результатами розгляду скарги ТОВ «Південбуд» від 18.07.2016 б/н та вивченням матеріалів перевірки, керуючись пунктом 7.7 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за № 1113/23645, скасувати висновки акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 06.07.2016 № 18, складеного Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівській області, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

У зв`язку із скасуванням висновків зазначеного акту рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України зобов`язати інший територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань, викладених у скаргах ТОВ «Південбуд» б/н б/д та від 16.06.2016 б/н, листі «ТОВ «Південбуд» від 22.04.2016 б/н.

Рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України повідомити про прийняте рішення арбітражного керуючого ОСОБА_1, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області, інший територіальний орган з питань банкрутства, який буде проводити вищезазначену перевірку та заявника».

З метою об`єктивного вивчення ситуації зобов`язано Головне управління юстиції в Одеський області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, з питань, викладених у скаргах ТОВ «Південбуд» б/н, б/д та від 16.06.2016 б/н, а також у листі ТОВ «Південбуд».

26 вересня 2016 року директором департаменту з питань судової роботи та банкрутства ОСОБА_3 підписане доручення щодо проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 9.4- 32/1574.

28 листопада 2016 року начальником Головного управлінням юстиції в Одеський області підписано повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 86 та видане посвідчення на проведення позапланової перевірки на підставі скарги ТОВ «Південбуд» б/н, б/д та від 16.06.2016 б/н, листа ТОВ «Південбуд» та доручення Міністерства юстиції України від 26.09.2016 № 9.4-32/1574, які врученні арбітражному керуючому 29.11.2016.

Ревалентні джерела.

У розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон № 2343-ХІІ) арбітражним керуючим є фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

У частині 3 статті 98 Закону №2343-XII визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

За змістом частини 1 статті 106 Закону №2343-XII контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється у формі планових перевірок за певний період часу не частіше одного разу на два роки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи.

Згідно частини 2 статті 106 Закону № 2343-XII позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Відповідно до частини 1 статті 108 вказаного Закону дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень (частина 4 статті 108 цього ж Закону).

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії (частина 6 статті 108 Закону № 2343-XII).

Процедура здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих регламентовано Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.07.2015 за № 1113/23645 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Порядок).

Пункт 6.6 вказаного Порядку визначає вимоги до акту перевірки, який повинен скаладатися із вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині міститься інформація про вид перевірки, підставу для її проведення, предмет перевірки, склад комісії, місце проведення перевірки, арбітражного керуючого, щодо якого здійснюється перевірка, та реквізити Довідки.

В описовій частині акта перевірки містяться інформація про виявлені під час перевірки порушення, які наводяться відповідно до резолютивної частини довідки, оцінка пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, та усунення арбітражним керуючим зазначених у довідці порушень. У разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу, описова частина акта перевірки повинна містити інформацію з висновку.

У резолютивній частині акта перевірки комісією з урахуванням довідки та пояснень, зауважень, заперечень і документів, наданих арбітражним керуючим, або усунених порушень, а також висновку (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу) робиться висновок щодо наявності (відсутності) порушень законодавства з питань банкрутства в діяльності арбітражного керуючого.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. Порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень.

Пунктом 7.7 цього ж Порядку визначено, що у разі якщо Дисциплінарною комісією встановлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства, Дисциплінарна комісія має право скасувати такі висновки та скерувати відповідні матеріали Мін`юсту для проведення додаткового контролю.

Оцінка Верховного Суду висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 3 статті 211 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що кореспондує нормі частини 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017).

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень на момент їх ухвалення визначалися статтею 159 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017), відповідно до якої судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовому контролю в даному провадженні підлягає рішення Дисциплінарної комісії, оформленого протоколом від 15 вересня 2016 року № 51/09/16, на предмет його правомірності.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що Дисциплінарна комісія може встановити невідповідність висновків акта перевірки арбітражного керуючого вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 Порядку 1284/5, що є підставою для проведення позапланової перевірки.

Однак в обсязі встановлених в цій справі обставин і правового регулювання спірних відносин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що оскільки в спірному рішенні Дисциплінарної комісії (у формі протоколу від 15 вересня 2016 року) не зазначено в чому полягає невідповідність акта 06 липня 2016 року № 18 вимогам законодавства, то достатніх і обґрунтованих підстав для ухвалення рішення про скасування цього акта та рекомендування на цій підставі провести позапланову перевірку арбітражного керуючого не було.

Наведене свідчить про очевидну необґрунтованість оскаржуваного рішення, що є порушенням вищенаведених критеріїв правомірності рішень суб`єктів владних повноважень.

Доводи касаційної скарги зазначених обставин та висновків суду не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою судів щодо обставин справи, які суди встановили у процесі її розгляду. Водночас, за приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги.

Частиною 1 статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Переглянувши оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги колегія судів вважає, що в обсязі встановлених в цій справі обставин і правового регулювання спірних відносин суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, судом апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. Підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення відсутні.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України та Головного територіального управління на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду