Справа № 1.380.2019.001095
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №1.380.2019.001095

30 вересня 2019 року

зал судових засідань №10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника позивача Ситника С .О.,

представника відповідача Чубак Н.В.,

розглянув у судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження:79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.04.2018 вх№10787, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 02.05.2018.

Ухвалою від 17.07.2019 суд витребовував від Публічного Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» копії документів з інформацією про прощений борг ОСОБА_2 з розбивкою суми прощених тіла кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором №5007815 від 11.10.2006; додатковою угодою №551679 від 31.07.2007; додатковою угодою №9808947 від 10.11.2010 та копії документів з інформацією про повідомлення банком ОСОБА_2 про здійснення прощення боргу за кредитним договором №5007815 від 11.10.2006; додатковою угодою №551679 від 31.07.2007; додатковою угодою №9808947 від 10.11.2010.

Ухвалою від 17.07.2019 суд продовжив процесуальний строк для долучення доказів до матеріалів справи до 02.09.2019.

Ухвалою суду від 16.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 30.09.2019 позивач не з`явилася та не забезпечила явки представника.

Відповідно до ст.205 КАС України суд розглянув справу за відсутності позивача з урахуванням того, що позивач була повідомлена про розгляд справи, подала всі заяви по суті справи, відтак підстави для відкладення справи були відсутні.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що відповідачем не враховано того факту, що позивач не отримувала додаткового блага, так як отримуючи кредит, позивач здійснювала сплату основної суми боргу, пені та нарахованих штрафних санкцій. Крім того, позивач вважає, що відповідачем не взято до уваги, що визначальною обставиною є повідомлення позивача про здійснення прощення такого боргу.

У відповіді на відзив позивач також вказала, що у повідомленні про прощення боргу, яке надано відповідачем на зазначено жодної інформації щодо його дати складення, реєстрації, що ставить таке повідомлення під сумнів. Позивач заперечує факт отримання такого повідомлення під підпис.

На заперечення позовних вимог від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що проведеною перевіркою встановлено, що позивач у 2016 році отримувала доходи, які згідно з Податковим кодексом України підлягають включенню до загального місячного (річного) доходу та відображенню платником у податковій декларації про майновий стан і доходи. Згідно з відомостями ЦБД ДРФО ДФС України та ПАТ «ПУМБ» позивач отримала доходи у вигляді анулювання (прощення) заборгованості кредитором у 2016 році. Крім того, позивач подала декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік, доходи у вигляді додаткового блага задекларувала, однак податок на доходи фізичних осіб та військовий збір від отриманого доходу не сплатила. На підставі наведеного відповідач вважає, що висновки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України щодо несплати податку є обґрунтованими і прийняті на їх основі податкові повідомлення-рішення є правомірними. Представник відповідача таку позицію підтримав, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце його проведення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві. Просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд встановив таке.

Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, за результатами якої складено акт від 29.03.2018 № 809/13-01-13-11/ НОМЕР_1 (далі-акт перевірки).

Зі змісту акта перевірки видно, що відповідно до відомостей ЦБД ДРФО ДФС України та відповідно до декларації про майновий стан та доходи за 2016рік від 25.07.2017 №, що була подана ОСОБА_2 до Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, фізична особа - платник податку ОСОБА_2 отримала доходи, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, та підлягають відображенню в річній податковій декларації в сумі 2186181,78грн. Вказані доходи є сумою анульованого боргу, яка складається з основного боргу за кредитом.

В акті перевірки податковим органом зазначено про порушення позивачем вимог:

- абз. «д» пп.164.2.17. п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167 ПК України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016рік на суму 393512,72грн.;

- п.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.120.1. ст.120, п.179.1 ст.179 ПК України в частині несвоєчасного подання декларації про доходи та майновий стан;

-пп.1.2, пп.1.3, пп1.5, пп1.6 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168 ст.168 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік на загальну суму 32792,73грн.

На підставі вказаного акта, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення від 02.05.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 491890,90грн., із них за основним платежем - 393512,72грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 98378,18грн., № за платежем військовий збір на загальну суму 40990,91грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що справляється фізичними особами за результатами річного декларування на 170,00 грн.

Позивач не погодилася з такими податковими повідомленнями-рішеннями та звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з такого.

Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 1791-VIII від 20.12.2016 доходом, отриманим як додаткове благо є основна суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Суд встановив, що відповідно до додаткової угоди №5007815/1 до кредитного договору №5007815 від 11.10.2006 про припинення зобов`язань шляхом прощення боргу від 29.01.2006, котра підписана обома сторонами, Банк ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 визнали, що сума заборгованості ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором станом на дату підписання угоди по кредитному договору №5007815 становить 120740,06доларів США, по додатковій угоді №5516570 заборгованість становить 63821,76 доларів США, по додатковій угоді №9808947 заборгованість становить 124059,08 доларів США (а.с.88-89).

Відповідно до повідомлення про прощення частини боргу, яке отримано ОСОБА_2 особисто 29.01.2019, про що є відмітка на повідомленні, ОСОБА_2 прощено борг по договору №5007815 від 11.10.2006 в сумі 43515,13доларів США; по додатковій угоді №5516570 від 31.07.2007 в сумі 40485,04 доларів США; по додатковій угоді №9808947 від 10.11.2010 в сумі 124059,08 грн., з яких 73428,91грн. заборгованість за кредитом та 50630,17грн. - заборгованість за процентами (а.с.90.)

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 подала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016рік, в якій зазначила суму 2186181,78грн. як додаткове благо. Однак, в цій декларації позивач не вказала суми податку, який підлягає до сплати.

Суд встановив, що сума податку на доходи фізичних осіб, яку повинна сплатити позивач з огляду на розмір отриманого нею доходу становить 393512,72грн.

При цьому, як видно з матеріалів справи, відповідачем при нарахуванні ОСОБА_2 податку з доходів фізичних осіб на суму 393512,72грн. було враховано основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, що відповідає сумі, яку задекларувала позивач самостійно.

Суд також враховує, що відповідачем правомірно застосовано абз. «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з урахуванням змін, внесених згідно із Законом № 1791-VIII від 20.12.2016.

Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач не звернув увагу на те, що позивач не була повідомлена про те, що їй прощено банком ПАТ «ПУМБ» частину боргу. Однак, таке твердження спростовується доказами, які є в матеріалах справи, а саме: повідомленням, яке суд витребовував у ПАТ «ПУМБ» з особистим підписом позивача, а також і декларацією, яку надав суду відповідач.

Таким чином нарахування відповідачем ОСОБА_2 податку з доходів фізичних осіб з огляду на отримання нею додаткового блага у вигляді прощення ПАТ «ПУМБ» основної суми боргу є правомірним.

Крім того, відповідно до вимог пп.1.2, пп.1.3, пп1.5, пп1.6 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, позивач зобов`язана була сплатити військовий збір за 2016рік, виходячи із суми прощеного боргу.

Відповідно до 49.18.4 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим кодексом, подаються за базовий (звітний ) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що позивач подала декларацію про майновий стан та доходи за 2016рік лише 30.06.2017, тобто з пропуском, встановленого строку.

Тому, згідно з п.120.1ст.120 ПК України, відповідно до якого неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання, на позивача накладено штраф у розмірі 170 грн. за несвоєчасне подання декларації.

Згідно з ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийнято відповідно до вимог та на підставі норм Податкового Кодексу України, відтак такі є правомірними.

Таким чином, позовні вимоги є безпідставними, з огляду на що у задоволенні позову суд відмовляє.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2019.

Суддя Лунь З.І.