Справа № 200/14322/18-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа № 200/14322/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання - Харечко О.П., за участю представника позивача Єфанової Н.В., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (повний текст складено 10 липня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/14322/18-а (суддя в 1 інстанції - Давиденко Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень - рішень: від 07.08.2018 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3378556 грн.; від 07.08.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2009624 грн. та застосування штрафної санкцій в сумі 1004812 грн. (том 1, арк.справи 4-27).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що податкові повідомлення - рішення, які оскаржуються, винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Вказував на те, що правомірність включення сум ПДВ до складу податкового кредиту підтверджена фактичним отриманням товарів, наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених чинним законодавством.

Вважає неправомірним посилання податкового органу на відсутність реальності господарських операцій з контрагентами, оскільки фактичне виконання договорів, укладених з суб`єктами господарювання, підтверджене первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, та, крім того, як вважає позивач, порушення норм законодавства його контрагентами не може нести для нього жодних негативних наслідків.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі № 200/14322/18-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (том 2, арк.справи 209-216).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (том 2, арк.справи 218-239).

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року було замінено позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» (том 3, арк.справи 39).

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ «Донвуглересурси» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84200, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 34 Б, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Дружківці Донецької області.

22.06.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Донвуглересурси» з питань дотримання повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками ТОВ «Ваймор Торг» () за серпень та вересень 2017 року, ТОВ «Бенедіктум+» () за вересень 2017 року, ТОВ «Карбон-Інвест» () за грудень 2017 року, за результатами якої складений акт від 22.06.2018 року № 673/05-99-14-11- 25121804.

Під час перевірки податковим органом встановлені факти порушення ТОВ «Донвуглересурси» вимог чинного законодавства, а саме: по відображенню в обліку товариства за період серпень, вересень та грудень 2017 року операцій придбання товарів від контрагентів ТОВ «Ваймор Торг» за період серпень, вересень 2017 року, ТОВ «Бенедіктум+» за період вересень 2017 року та ТОВ «Карбон-Інвест» за грудень 2017 року встановлена відсутність об`єктів оподаткування, які підпадають під визначення пп. 14.1.36 пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України; в порушення пп. 198.1, пп. 198.2, пп. 198.3 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України завищений податковий кредит в сумі 5388180 грн. у тому числі за серпень 2017 року в розмірі 416667 грн., за вересень 2017 року в сумі 4908829 грн., за грудень 2017 року в сумі 62685 грн., внаслідок непідтвердження операцій постачання товарів контрагентами - постачальниками ТОВ «Ваймор Торг» за серпень та вересень 2017 року, ТОВ «Бенедіктум+» за вересень 2017 року, ТОВ «Карбон-Інвест» за грудень 2017 року по ланцюгам постачання, та відсутності документального підтвердження їх погодження (виробника, імпортера), транспортування і використання у власній господарській діяльності ТОВ «Донвуглересурси», внаслідок чого занижений податок на додану вартість в сумі 2009624 грн., у тому числі за грудень 2017 року в сумі 2009624 грн. та завищене від`ємне значення податку на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 3378556 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Донецькій області прийняло податкові повідомлення - рішення: від 07.08.2018 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 3378556 грн.; від 07.08.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 2009624 грн. та застосування штрафної санкцій в сумі 1004812 грн.

Висновок податкового органу про порушення ТОВ «Донвуглересурси» вимог чинного законодавства зроблений на підставі встановлених під час перевірки, як зазначено в акті про результати перевірки, фактів відсутності об`єктів оподаткування, які підпадають під визначення пп. 14.1.36, пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України та завищення податкового кредиту внаслідок не підтвердження операцій постачання товарів контрагентами - постачальниками ТОВ «Ваймор Торг» за серпень та вересень 2017 року, ТОВ «Бенедіктум+» за вересень 2017 року, ТОВ «Карбон-Інвест» за грудень 2017 року по ланцюгам постачання, та відсутності документального підтвердження їх погодження (виробника, імпортера), транспортування і використання у власній господарській діяльності.

Як встановлено колегією суддів, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, 24.07.2017 року між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг» укладений договір № 2407-ин про надання маркшейдерсько- геодезичних послуг. (том 1, арк.справи 48 - 49).

За умовами договору від 24.07.2017 року № 2407-ин ТОВ «Ваймор Торг» зобов`язується виконати, а ТОВ «Донвуглересурси» прийняти та оплатити маркшейдерсько- геодезичні роботи, а саме роботи по вимірюванню залишків вугільної продукції по сортах на складах належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції, які розташовані та території ПАТ «ЦЗФ «Штерівська».

Виконання умов договору підтверджується: актом надання послуг від 16.08.2017 року № 152, актом надання послуг від 16.08.2017 року № 151, актом надання послуг від 16.08.2017 року № 150, договором на послуги від 24.07.2017 року № 2407, звітом виконаних робіт (том 1, арк.справи 50 - 51, 66 - 100).

У звіті виконаних робіт по договору на виконання маркшейдерських та геодезичних робіт зазначене прізвище провідного спеціаліста, який проводив роботи, - маркшейдера ТОВ «Ваймор Торг» ОСОБА_3.

За результатами вчиненої господарської операції ТОВ «Ваймор Торг» зареєструвало видані ТОВ «Донвуглересурси» податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.08.2017 року № 1 на суму 730000 грн., в тому числі ПДВ в сумі 121666 грн. 67 коп., від 16.08.2017 року № 2 на суму 970000 грн., в тому числі ПДВ в сумі 161666 грн. 67 коп., від 16.08.2017 року № 3 на суму 800000 грн., в тому числі ПДВ в сумі 133 333 грн. 33 коп. (том 1, арк.справи 57 - 59).

Згідно договору про відступлення права вимоги від 18.10.2017 року № 1810/17-пд ТОВ «Ваймор Торг» (первісний кредитор) передав належне йому право вимоги по договору № 2407-ин від 24.07.2017 року, укладеному з ТОВ «Донвуглересурси» (боржник), ПП «Анвіма» (новий кредитор) (том 1, арк.справи 55).

07.08.2017 року між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг» укладений договір № 0708-ин про надання маркшейдерсько - геодезичних послуг (том 1, арк.справи 46 - 47).

За умовами цього договору ТОВ «Ваймор Торг» зобов`язується виконати, а ТОВ «Донвуглересурси» прийняти та оплатити маркшейдерсько-геодезичні роботи, а саме роботи по вимірюванню залишків вугільної продукції по сортах на складах належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції, які розташовані та території ПАТ «ГЗФ «Краснолуцька».

Виконання послуг підтверджується актом надання послуг від 01.09.2017 року № 200, актом надання послуг від 01.09.2017 року № 202, актом надання послуг від 01.09.2017 року № 201, договором на послуги від 07.08.2017 року № 0708, звітом про виконані роботи (том 1, арк.справи 52 - 53, 101 - 129).

У звіті виконаних робіт по договору на виконання маркшейдерських та геодезичних робіт зазначене прізвище провідного спеціаліста, який проводив роботи, - маркшейдера ТОВ «Ваймор Торг» ОСОБА_3.

За результатами вчиненої господарської операції ТОВ «Ваймор Торг» зареєструвало видані ТОВ «Донвуглересурси» податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 01.09.2017 року № 100 на суму 970000 грн., в тому числі ПДВ в сумі 161666 грн. 67 коп., від 01.09.2017 року № 101 на суму 730000 грн., в тому числі ПДВ на суму 121666 грн. 67 коп., від 01.09.2017 року № 102 на суму 800000 грн., в тому числі ПДВ в сумі 133333 грн. 33 коп. (том 1, арк.справи 60 - 62).

Згідно договору про відступлення права вимоги від 27.11.2017 року № 2711/17-пд ТОВ «Ваймор Торг» (первісний кредитор) передав належне йому право вимоги по договору № 0708-ин від 07.08.2017 року, укладеному з ТОВ «Донвуглересурси» (боржник), ТОВ «Сейлз промоушн» (новий кредитор) (том 1, арк.справи 56).

За результатами зазначених операцій ТОВ «Донвуглересурси» сформувало податковий кредит за серпень 2017 року в сумі 416667 грн., за вересень 2017 року в сумі 416667 грн.

Як зазначено в акті перевірки:

- зміст господарської операції надання маркшейдерсько - геодезичних послуг згідно з зазначеними договорами передбачає зазначення даних про місця розташування складу(ів) вугільної продукції, де проводились зйомка, замір, розміри штабелів по видах вугільної продукції, а також ідентифікації та документального підтвердження наявності у ТОВ «Донвуглересурси» місця (місць) розташування складів (власних чи орендованих), договорів оренди чи договорів відповідального збереження такої продукції, наявності в обліку підприємства на залишках станом на 30.09.2017 року вугільної продукції (у розрізі марок, сортів), забезпечення виконавця відповідним обладнанням, наявність креслень, що підтверджують геодезичну зйомку та заміри розмірів штабелів складування вугільної продукції, але такі документи та пояснення платником податку на дату складання акту перевірки не було надано;

- надання послуг, зазначених в актах виконаних робіт, передбачає участь в їх виконанні не тільки керівників, які їх підписали, а і безпосередню участь працівників відповідної спеціальності та кваліфікації, які фактично виконували роботи. У звіті виконаних робіт по договорах на виконання маркшейдерських та геодезичних робіт зазначене прізвище провідного спеціаліста - маркшейдера ТОВ «Ваймор Торг» ОСОБА_3, який проводив роботи, проте відповідно до «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ТОВ «Ваймор Торг» задекларовано: за серпень 2017 року середню облікову кількість працюючих - 1 особа, штатну кількість працівників - 1 особа, кількість застрахованих осіб, яким нараховані виплати - 1 особа, нарахування заробітної плати в сумі 10000 грн.; за вересень 2017 року звіт надано з нульовими показниками. ТОВ «Ваймор Торг» декларувало нарахування доходів за серпень 2017 року одній особі - керівнику Чурсіновій О. В., що свідчить про відсутність розрахунків з найманими працівниками та про неможливість підтвердження фактичного здійснення робіт, послуг;

- в актах надання послуг, які складені від імені виконавця ТОВ «Ваймор Торг», зазначені лише назви послуг та їх вартісне визначення, надані документи не містять повного змісту виконаних операцій - кількість послуг, ціни за одиницю наданих послуг, не містять результатів послуг - результатів проведених замірів залишків вугільної продукції, суттєвих даних, що дозволяють ідентифікувати кількість виконаних послуг, осіб, які фактично здійснювали роботи, зйомку, заміри вугільної продукції.

- ТОВ «Донвуглересурси» не є виробником (видобувачем вугілля), а здійснював придбання вугілля та послуги з переробки вугілля;

- ТОВ «Донвуглересурси» не надало платіжні доручення чи будь-які інші документи, що підтверджують проведення повного розрахунку за послуги по договорам з ТОВ «Ваймор Торг» у розмірах та в термін, передбачений умовами укладеного договору;

- при проведені перевірки використана податкова інформація щодо встановленого перевіркою факту обриву ланцюга постачання послуг до ТОВ «Донвуглересурси» від контрагента 2-ї ланки ТОВ «Ваймор Торг», по ланцюгу постачання є підприємство, по якому проведено формування «сумнівного» податкового кредиту з ПДВ за рахунок реалізації покупцям послуг, походження яких невідоме та неможливо відстежити за даними ЄРПН, а саме, ТОВ «Скай Укртрейд».

Як встановлено колегією суддів та підтверджено матеріалами справи, 20.09.2017 року між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Бенедіктум+» укладений договір поставки № 20/09-17, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити товар покупцеві (передати товар у його власність) для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його (том 1, арк.справи 145 - 146).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що товар знаходиться на складі відповідального зберігання за адресою: м. Одеса, Хаджибеївська дорога, 4/1 та зберігається до моменту його вивезення покупцем.

Виконання умов договору підтверджується видатковими накладними від 25.09.2017 року № 133 від 22.09.2017 року № 108, від 22.09.2017 року № 123, від 22.09.2017 року № 95, від 21.09.2017 року № 97, від 20.09.2017 року № 84, від 25.09.2017 року № 25, від 25.09.2017 року № 156 (том 1, арк.справи 147 - 154).

Оплата за ТМЦ здійснена шляхом перерахування коштів ТОВ «Донвуглересурси» на розрахунковий рахунок ТОВ «Бенедіктум+» згідно платіжних доручень (том 1, арк.справи 158 - 160, 188 - 190, 194 - 195).

ТОВ «Бенедіктум+» виписало ТОВ «Донвуглересурси» податкові накладні від 25.09.2017 року № 90, від 21.09.2017 року № 86, від 20.09.2017 року № 84, від 22.09.2017 року № 87, від 22.09.2017 року № 89, від 25.09.2017 року № 92, від 25.09.2017 року № 91, від 22.09.2017 року № 88, від 21.09.2017 року № 97, від 22.09.2017 року № 95, від 22.09.2017 року № 108, від 22.09.2017 року № 123, від 25.09.2017 року № 133, від 25.09.2017 року № 156, від 25.09.2017 року № 130 (том 1, арк.справи 162 - 184).

Надалі ТМЦ реалізовані, що підтверджене договором від 08.10.2018 року № 810/18, укладеним ТОВ «Донвуглересурси» (продавець) та ТОВ «Торонто Єфект» (покупець) (том 2, арк.справи 43 - 110).

ТОВ «Донвуглересурси» сформований податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Бенедіктум+» за вересень 2017 року на суму 4492162 грн.

Як зазначено в акті перевірки:

- в ході проведення перевірки посадовими особами ТОВ «Донвуглересурси» не надані документи, які стосуються взаємовідносин з ТОВ «Бенедіктум+» та свідчать про осіб, які приймали участь при здійсненні операцій приймання - передачі по кількості та якості товарів, при навантаженні, розвантаженні, передачі матеріально - відповідальній особі підприємства для оприбуткування, журнали реєстрації виданих довіреностей, документи, що підтверджують передачу товарів постачальником перевізнику та приймання товарів покупцем від перевізника, а також документи, що підтверджують використання оприбуткованих товарів від ТОВ «Бенедіктум+» з метою отримання прибутку;

- при проведені перевірки використана податкова інформація щодо встановленого перевіркою факту обриву ланцюга постачання товарів від контрагента 2-ї ланки ТОВ «Бенедіктум+» до ТОВ «Донвуглересурси». За даними АІС «Податковий блок» ТОВ «Бенедіктум+» зареєстроване 08.06.2017року. Код ДПІ за основним місцем обліку - 1403 - ДПI у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. Основний вид діяльності - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;

- засновником, керівником та головним бухгалтером ТОВ «Бенедіктум+» в одній особі є ОСОБА_2 . За даними звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за вересень 2017 року (від 18.10.2017 № ) штатна чисельність складала 1 особа, кількість осіб, які виконували роботи (надавали послуги) за договорами цивільно - правового характеру - 0 осіб. Загальна сума нарахованої заробітної плати за вересень 2017 року складала 1600 грн.;

- балансова вартість основних засобів відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва на 31 грудня 2017 року складала - 0 грн.;

- за результатами аналізу баз даних ДФС по ТОВ «Бенедіктум+» встановлена відсутність будь - якої інформації про наявність складських приміщень, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування (як власних так і орендованих), а також достатньої кількості трудових ресурсів;

- згідно аналізу податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, ТОВ «Бенедіктум+» протягом вересня 2017 року придбавав послуги вантажного митного комплексу, генератор одноразових паролів, тобто, встановлена нереальність продажу товару по ланцюгу від ТОВ «Бенедіктум+» до ТОВ «Донвуглересурси» у вересні 2017 року за відсутності реального придбання цього товару ТОВ «Бенедіктум+».

Як встановлено колегією суддів та підтверджене матеріалами справи, 20.12.2017 року між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Карбон-Інвест» укладений договір № 01-20/12, за яким постачальник зобов`язався поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах, встановлених цим Договором (том 1, арк.справи 130 - 133).

Виконання умов договору від 20.12.2017 року № 01-20/12 підтверджується залізничною накладною від 21.12.2017 року № 43450360, листом від 21.12.2017 року № 2112, специфікацією від 21.12.2017 року № 1 до договору поставки, актом прийому - передачі вугільної продукції від 21.12.2017 року, актом надання послуг від 21.12.2017 року № 126 (том 1, арк.справи 64 - 65, 134, 136, 140).

Оплата товару здійснена шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок в установі банку:

- платіжне доручення від 21.12.2017 року № 939 на суму 376107 грн. 99 коп. -призначення платежу «Оплата за вугілля, згідно договору 01-20/12 від 20.12.2017 року в сумі 308938 грн. 25 коп., ПДВ 20% - 61787 грн. 65 коп.;

- платіжне доручення від 31.01.2018 року № 43 на суму 1613 грн. 02 коп. - призначення платежу «Оплата за вугілля, згідно з договором №01-20/12 від 20.12.2017 року в т.ч. ПДВ 20% - 268 грн. 84 коп.» (том 1, арк.справи 137) .

Оплата за залізничний тариф згідно договору № 01-20/12 від 10.12.2017 року в сумі 2990 грн., ПДВ 20 % - 589 грн. та компенсації вартості залізничних перевезень, згідно договору 01-20/12 від 20.12.2017 року в сумі 1495 грн., ПДВ 20% - 299,00 грн.» підтверджена роздруківкою Філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Українська залізниця» (том 1, арк.справи 36 - 39).

ТОВ «Карбон - Інвест» виписало ТОВ «Донвуглересурси» податкову накладну від 21.12.2017 року № 16 на суму 376107 грн. 90 коп., в тому числі ПДВ в сумі 62684 грн. 65 коп., від 31.03.2018 рок № 6 на суму 1613 грн. 02 коп., в тому числі ПДВ в сумі 268 грн. 84 коп. (том 1, арк.справи 138 - 139).

ТОВ «Донвуглересурси» сформований податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Карбон - Інвест» за грудень 2017 року на 62685 грн.

Як зазначено в акті перевірки: в ході проведення перевірки посадовими особами ТОВ «Донвуглересурси» не надані документи, які стосуються взаємовідносин з ТОВ «Карбон - Інвест» та свідчать про осіб, які приймали участь при здійсненні операцій приймання - передачі по кількості та якості товарів, при навантаженні, розвантаженні, передачі матеріально - відповідальній особі підприємства для оприбуткування, журнали реєстрації виданих довіреностей, документи, що підтверджують передачу товарів постачальником перевізнику та приймання товарів покупцем від перевізника, а також документи, що підтверджують використання оприбуткованих товарів від ТОВ «Карбон - Інвест» як сировини.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надані суду належні докази в підтвердження реальності господарських операцій та спростування висновків, викладених в акті перевірки.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком, з огляду на наступне.

Під час розгляду справи позивачем спростовано висновок органу ДФС щодо нереальності взаємовідносин між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг», зокрема наступним.

Факт взаємодії між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг» підтверджено наступними документами та поясненнями.

ТОВ «Донвуглересурси» у запитуваному періоді мало взаємовідносини з ТОВ «Ваймор Торг» (код 41127209) за договором на надання маркшейдерсько- геодезичних послуг від 07.08.2017 № 0708-ин та за договором на надання маркшейдерсько-геодезичних послуг від 24.07.2017 № 2407-ин. Згідно з умовами вище вказаних договорів сторони підписали акти виконаних робіт. Податкові накладні були складені та зареєстровані відповідно до приписів чинного законодавства.

Згідно з умовами договору № 2407-ин від 24.07.2017 ТОВ «Ваймор Торг» виконано, а ТОВ «Донвуглересурси» прийнято та в подальшому сплачено маркшейдерсько-геодезичні роботи, а саме роботи по вимірюванню залишків вугільної продукції по сортах на складах належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції, які розташовані та території ПАТ «ЦЗФ «Штерівська».

Виконання послуг підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт, а саме: актом надання послуг № 152 від 16.08.2017, актом надання послуг №151 від 16.08.2017 та актом надання послуг № 150 від 16.08.2017. Зазначені акти містять в собі перелік виконаних робіт.

ТОВ «Ваймор Торг» прозвітувалось про виконані роботи шляхом складання звіту. Звіт був переданий ТОВ «Донвуглересурси» після фактичного виконання робіт, за результатами виконання вимірів. В звіті ТОВ «Ваймор Торг» визначено залишки належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції.

За результатами вчиненої господарської операції ТОВ «Ваймор Торг» зареєструвало видані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН): № 1 від 16.08.2017 на суму 730 000,00 грн., в тому числі 121 666,67грн. ПДВ, № 2 від 16.08.2017 на суму 970 000,00 грн., в тому числі 161 666,67грн. ПДВ, № 3 від 16.08.2017 на суму 800 000,00 грн., в тому числі 133 333,33грн. ПДВ.

Надані послуги були обліковані в бухгалтерському обліку ТОВ «Донвуглересурси» на рахунку № НОМЕР_1, про що свідчить зворотно-сальдова відомість по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2017 по 01.05.2018.

В подальшому TOB «Ваймор Торг» відступило» заборгованість за надані ТОВ «Донвуглересурси» послуги ПП «АНВІМА, про що свідчить договір про відступлення права вимоги №1810/17-пд від 18.10.2017. ТОВ «Донвуглересурси» оплатило за надані ТОВ «Ваймор Торг» послуги, про що свідчать наступні платіжні доручення: № 722 від 18.10.2017 на суму 800 000,00 грн., призначення платежу погашення заборгованості по договору № 1810/17 пд від 18.10.2017; № 723 від 18.10.2017 на суму 700 000,00 грн., призначення платежу погашення заборгованості по договору № 1810/17 пд від 18.10.2017; № 724 від 18.10.2017 на суму 500 000,00 грн., призначення платежу погашення заборгованості по договору № 1810/17 пд від 18.10.2017.

Відтак, обов`язки за договором № 2407-ин від 24.07.2017 були виконані сторонами у повному обсязі.

Згідно з умовами договору № 0708-ин від 07.08.2017 ТОВ «Ваймор Торг» виконано, а ТОВ «Донвуглересурси» прийнято та в подальшому сплачено маркшейдерсько-геодезичні роботи, а саме роботи по вимірюванню залишків вугільної продукції по сортах на складах належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції, які розташовані та території ПАТ «ГЗФ «Краснолуцька».

Виконання послуг підтверджується підписаними Сторонами актами виконаних робіт, а саме: актом надання послуг №200 від 01.09.2017, актом надання послуг №202 від 01.09.2017 та актом надання послуг №201 від 01.09.2017. Зазначені акти містять в собі перелік виконаних робіт.

ТОВ «Ваймор Торг» прозвітувалося про виконані роботи шляхом складення звіту. Звіт був переданий ТОВ «Донвуглересурси» після фактичного виконання робіт, за результатами виконання вимірів. В звіті ТОВ «Ваймор Торг» визначило залишки належної ТОВ «Донвуглересурси» продукції.

ТОВ «Ваймор Торг» зареєструвало видані податкові накладні в ЄРПН: № 100 від 01.09.2017 на суму 970 000,00 грн., в тому числі 161 666,67 грн. ПДВ, № 101 від 01.09.2017 на суму 730 000,00 грн., в тому числі 121 666,67 грн. ПДВ, № 102 від 01.09.2017 на суму 800 000,00 грн., в тому числі 133 333,33 грн. ПДВ.

Надані послуги були обліковані в бухгалтерському обліку ТОВ «Донвуглересурси» на рахунку № НОМЕР_1, про що свідчить зворотно-сальдова відомість по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.08.2017 по 01.05.2018.

В подальшому ТОВ «Ваймор Торг» відступило заборгованість за надані ТОВ «Донвуглересурси» послуги ТОВ «СЕЙЛЗ ПРОМОУШЕН», про що свідчить договір про відступлення права вимоги №2711/17 пд від 27.11.2017. ТОВ «Донвуглересурси» оплатило за надані ТОВ «Ваймор Торг» послуги, про що свідчить платіжне доручення № 886 від 29.11.2017 на суму 2 500 000, грн., призначення платежу погашення заборгованості по договору № 2711/17 пд від 27.11.2017.

Зазначені операції з відступлення права вимоги не суперечать вимогам Закону, не визнані недійсними в судовому порядку, вчинені дієздатними юридичними особами, зареєстрованими в належному порядку, що не спростовано відповідачем.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що операції були реально здійснені та зафіксовані первинними документами, оформленими згідно з вимогами Закону України від 16.07.1999 № 996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон України № 996) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.06.1995 № 88 (далі - Положення № 88).

Документи ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг», складені з метою реалізації вказаних господарських операцій, підписувалися директорами підприємств, повноваження яких підтверджені витягами з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Здійснення вимірювання залишків готової продукції, яка належала ТОВ «Донвуглересурси» безпосередньо пов`язано з основним видом діяльності ТОВ «Донвуглересурси» - оптовою торгівлею вугіллям.

Надання послуг з вимірювання обсягів вугілля є одним з видів діяльності ТОВ «Ваймор Торг», про що свідчить КВЕД, зазначений у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Відтак, господарські операції між ТОВ «Ваймор Торг» та ТОВ «Донвуглересурси» є обґрунтованими та підтвердженими всіма належними документами.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що всі доводи контролюючого органу стосовно нереальності зазначених господарських операцій спростовано позивачем, не дослідив надані позивачем документи.

Так, стосовно ТОВ «Ваймор Торг» (взаємовідносини з позивачем - серпень- вересень 2017 року) зазначено про відсутність складських приміщень та обладнання.

При цьому, відповідачем не враховано специфіку та зміст господарських операцій, вчинених між сторонами договорів від 24.07.2017 №2407-ин та від 07.08.2017 № 0708-ин, за якими було виконано маркшейдерсько-геодезичні роботи, зокрема: зйомка та замір розмірів складів, знаходження нульової горизонталі складу, замір залишкової вугільної продукції, визначення питомої ваги, підрахунок залишку за сортами, складання відповідного звіту.

Такі роботи проводились на території ТОВ «ЦОФ Штерівська» та ПАТ «Гірничозбагачувальна фабрика «Краснолуцька», з якими позивачем були попередньо укладені договори на переробку та збагачення належного йому на праві власності вугілля, відтак наявності складських приміщень та якогось габаритного обладнання в ТОВ «Ваймор Торг» не вимагали.

Між тим, в обґрунтування нереальності вчинення вказаної вище господарської операції відповідачем приведено лише інформацію про декларування ТОВ «Ваймор Торг» наявності на такому підприємстві 1 особи-керівника, вказано на відсутність в ТОВ достатніх матеріальних ресурсів.

В підтвердження таких висновків відповідачем не вжито жодного заходу, спрямованого на дослідження та аналізу вчиненої угоди, не перевірено факту укладення ТОВ «Ваймор Торг» цивільно-правових угод на отримання послуг спеціалістів.

Крім того, всупереч позиції відповідача щодо неможливості надання маркшейдерсько-геодезичних послуг на території, що на даний час є непідконтрольною владі України, до суду було надано копії документів, якими підтверджується надання таких послуг ОСОБА_3 , з яким ТОВ «Ваймор Торг» було укладено відповідні договори, зокрема: завірені копії договорів від 07.08.2017 №0708 та від 24.07.2017 №2407, укладених ТОВ «Ваймор Торг» з ОСОБА_3 ; звітність про суми нарахованої у 2017 році заробітної плати ОСОБА_3 ; копії банківських квитанцій, які підтверджують сплату ТОВ «Ваймор Торг» податку на доходи, сплачені ОСОБА_3 та Єдиного соціального внеску; копія паспорту ОСОБА_3 з місцем реєстрації у місті Єнакієво.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена особа проживає на території, що не є підконтрольною владі України, але є громадянином України, і послуги надані ТОВ «Ваймор Торг» у чіткий відповідності з діючим законодавством України, на підставі укладених договорів та зі сплатою відповідних податків.

Крім того, відповідач зазначав, що при перевірці вчинення господарських операцій за ланцюгом постачання послуг вбачається, що ТОВ «Ваймор Торг» у вересні 2017 року було здійснено придбання в ТОВ «Скай Укртрейд» маркшейдерських послуг: заміру залишків вугільної продукції, визначення питомої ваги, підрахунку залишку за сортами, зйомки та заміру розмірів складів та нульової горизонталі складу.

При цьому, слід вказати, що ТОВ «Скай Укртрейд» на час надання вказаних послуг також було зареєстровано в органі державної реєстрації та органі ДФС, мало свідоцтво платника ПДВ.

Та тільки відсутність трудових ресурсів (1 особа-директор та головний бухгалтер) та неподання податкової звітності надали контролюючому органу можливість зробити висновок щодо непідтвердження вчинення господарських операцій між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Ваймор Торг».

Що ж стосується ненадання ТОВ «Скай Укртрейд» податкової звітності, колегія суддів зазначає, що такі дії не можуть вказувати на нереальність вчинення певної господарської угоди або можливість застосувати якісь негативні наслідки до контрагента такого підприємства, оскільки в податковому праві діє принцип індивідуальної відповідальності платника податків за вчинення ними порушення норм діючого законодавства.

Аналогічної позиції дотримується й Європейський суд з прав людини.

Так, в п. 23 Рішення у справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» (заява № 6689/031 вказано, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника.

Колегія суддів зазначає, що в актах чітко зазначено конкретний зміст наданих маркшейдерських послуг: акт надання послуг від 16.08.2017 №150 - зйомка і замір розмірів складів і знаходження нульової горизонталі складу; акт надання послуг від 16.08.2017 №151 - замір залишків вугільної продукції; акт надання послуг від 16.08.2017 № 152 - визначення питомої ваги, підрахунок залишку за сортами, складання звіту.

Крім того, зміст та результати проведених досліджень відображені у відповідних звітах, які також надавались посадовцям органу ДФС як до, так і під час проведення документальної перевірки.

Таким чином, позивачем було надано достатньо доказів, що підтверджують покроково факт виконання угод про надання ТОВ «Ваймор Торг» маркшейдерсько- геодезичних послуг.

Під час розгляду справи позивачем спростовано висновок органу ДФС щодо нереальності взаємовідносин між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Бенедіктум+», зокрема наступним.

ТОВ «Донвуглересурси» у запитуваному періоді мало взаємовідносини з ТОВ «Бенедіктум+» (код 41384344) за договором поставки №20/09-17 від 20.09.2017.

Згідно з п. 1.1. даного Договору Продавець зобов`язується поставити товар Покупцеві (передати товар у його власність) для використання його у підприємницькій діяльності, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

На виконання умов договору ТОВ «Донвуглересурси» придбало у ТОВ «Бенедіктум+» товари широкого асортименту. Передача товару зафіксована в наступних видаткових накладних: №1 від 20.09.2017, №2 від 21.09.2017, №3 від 22.09.2017, №4 від 22.09.2017, №5 від 22.09.2017, №6 від 25.09.2017, №7 від 25.09.2017, №7 від 25.09.2017, №7 від 25.09.2017, №8 від 25.09.2017.

Податкові накладні виписані постачальником ТОВ «Бенедіктум+» по факту поставки та зареєстровані в ЄРПН згідно з приписами чинного законодавства.

За поставлений товар ТОВ «Донвуглересурси» оплатило платіжними дорученнями: №1 від 13.10.2017, №2 від 13.10.2017, №3 від 17.10.2017, №4 від 23.10.2017, №5 від 30.10.2017, №6 від 21.06.2018.

Поставки вугільної продукції та проведені оплати були відображені ТОВ «Донвуглересурси» в бухгалтерському обліку проводкою № 631 ДТ 281-Кт 631, що підтверджується зворотно-сальдовими відомостями по рахункам № 281, 631.

Господарські операції оформлені згідно з вимогами Закону України № 996 та Положення № 88, відображені у податковому обліку та своєчасно задекларовані ТОВ «Донвуглересурси» у повному обсязі.

Висновки щодо нереальності виконання позивачем господарських операцій з таким контрагентом обґрунтовані відповідачем посиланням на відсутність в ТОВ «Бенедіктум+» трудових ресурсів (при тому, що до суду як першої, так і апеляційної інстанцій, не було надано жодної інформації про дослідження питання необхідності таких трудових ресурсів з огляду на весь ланцюг постачання товарів, питання щодо укладання ТОВ договорів цивільно-правового характеру з особами, які б також могли виконувати функції, пов`язані зі здійсненням таким підприємством господарської діяльності, безпосереднє здійснення операцій з купівлі - продаж певного товару, отриманого ТОВ «Донвуглересурси» за всім ланцюгом постачання з одночасним співставленням фактичного руху такого товару між усіма контрагентами, строків такого руху, наявності в ТОВ «Бенедиктум+» укладених договорів на оренду складських приміщень, автомобільного транспорту, тощо).

Між тим, слід зазначити, що навіть одна особа - директор може вести господарську діяльність підприємства одночасно укладаючи договори на купівлю та подальшу продаж товарів, які таким чином можуть навіть і не заходити на територію складів такого суб`єкта господарювання. Що також виключає необхідність наявності в підприємства складів, обладнання, транспорту та самого факту безпосереднього отримання, оприбуткування та подальшого відвантаження товару.

Судом першої інстанції не було надано правової оцінки неспроможності доказів відповідача з обґрунтування ним своєї позиції виключно через інформаційні бази ДФС та без проведення відповідних перевірок/зустрічних звірок контрагентів позивача (неможливість проведення в вересні 2017 року між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Бенедиктум+» операцій з купівлі-продажу товару в асортименті обґрунтовано відсутністю в ТОВ «Бенедиктум+» факту попереднього придбання таких товарів протягом вересня 2017 року. Факт купівлі ТОВ «Бенедиктум+» такого товару в більш ранні періоди контролюючим органом не досліджувався).

Крім зазначених вище доказів позивачем також надано докази подальшого використання товару, придбаного в ТОВ «Бенедиктум+», у власній господарській діяльності. Такий товар у подальшому був реалізований ТОВ «Донвуглересурси» на адресу ТОВ «Торонто Ефект» на умовах договору поставки від 08.10.2018 №0810/18. Виконання такого договору підтверджується: специфікаціями: від 08.10.2018 №1, від 09.10.2018 №№2-4, від 10.10.2018 №№5-9, від 11.10.2018 №№10-13, від 15.10.2018 №№14-16, від 16.10.2018 №№17-20; видатковими накладними: від 10.10.2018 №№80-83, від 11.10.2018 №№84-87, 91, від 12.10.2018 №№90, 92, 94, 97, від 16.10.2018 №99, 101, від 17.10.2018 №№93, 102-104; довіреностями: від 10.10.2018 №3, від 11.10.2018 №4, від 12.10.2018 №5, від 16.10.2018 №6, від 17.10.2018 №7.

При тому, що на умовах договору поставки від 08.10.2018 № 0810/18 товар був отриманий ТОВ «Торонто Ефект» зі складу ТОВ «Бенедиктум+».

Під час розгляду справи у суді позивачем спростовано висновок органу ДФС щодо нереальності взаємовідносин між ТОВ «Донвуглересурси» та ТОВ «Карбон- Інвест», зокрема наступним.

ТОВ «Донвуглересурси» у перевіреному періоді мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Карбон-Інвест» (код 37134168) на умовах, визначених договором № 01-20/12 від 20.12.2017 (далі також - Договір), за яким Постачальник (ТОВ «Карбон-Інвест») зобов`язався поставити у встановлений термін у власність Покупця (ТОВ «Донвуглересурси») вугільну продукцію (код за УКТ ЗЕД 2701, далі по тексту - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах, встановлених таким Договором.

У відповідності до п. 1.4. Договору марка Товару, сорт, кількість, якість, строки й умови постачання Товару що поставляється та інші відомості, необхідні для виконання цього Договору, визначаються в Специфікаціях, які є його невід`ємною частиною.

П. 3.3. Договору встановлено, що відправником Товару, що поставляється, та/або його одержувачем, може бути підприємство, яке не є Стороною за даним Договором. Покупець несе відповідальність за повноту і правильність реквізитів вантажоодержувача, наданих Постачальнику (п. 3.4. Договору). Момент поставки та переходу права власності сторони погодили в пунктах 3.6., 3.7. відповідно до умов яких моментом відвантаження вважається дата, зазначена в графі «Календарний штемпель станції відправлення» залізничних накладних.

Постачальник передає у власність Покупця Товар, вказаний в актах прийому- передачі на підставі додатків - Специфікацій до цього Договору. Датою поставки Товару та переходу права власності на нього є дата, що вказана станцією відправлення на штемпелі залізничної накладної. Покупець бере на себе всі ризики втрати або пошкодження партії Товару, з моменту його відвантаження.

На виконання умов Договору № 01-20/12 від 20.12.2017 сторони уклали Специфікацію №1 від 21.12.2017, відповідно до умов якої ТОВ «Карбон-Інвест» зобов`язалося в грудні 2017 року поставити вугілля кам`яне марки AM в кількості 70 тон ±10% по ціні 4 477,38 грн. за тону без ПДВ (ПДВ 895,48 грн.), з ПДВ 5 372,86 грн. Згідно з п. 4 даної Специфікації товар постачається на умовах FCA станція вантажовідправника: ТОВ «Демакс-Медстрой», код: 7772, Станція: Куп`янськ- Сортувальний.

Згідно з п. 4 умови оплати -100% передоплата з коригуванням відносно курсу долара.

Для здійснення відвантаження товару ТОВ «Донвуглересурси» листом №2112 від 21.12.2017 просило відвантажити один напіввагон - 70 тон вугілля AM 13-25 по наступним відвантажувальним реквізитам: Станція Основа, Південної залізниці, Код станції: 440209, Отримувач: ТОВ «Донвуглересурси», Код отримувача: 8989. Адреса отримувача: 84200, Україна, Донецька обл. м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 34-6, ІКЮО: 25121804.

TOB «Карбон-Інвест» здійснило відвантаження товару 21.12.2017, засобами залізничного транспорту, про що свідчить залізнична накладна № 43450360.

Відповідно до даної залізничної накладної вугілля марки AM (13-25) було відправлене зі станції Куп`янськ-Сортувальний вантажовідправником ТОВ «Демакс-Медстрой» (ІКЮО: 33649489) в адресу одержувача - ТОВ «Донвуглересурси». Станція призначення - Основа, вантаж власності ТОВ «Донвуглересурси». Вага вантажу - 69,3 тон. Вантаж був отриманий 23.12.2017 представником ТОВ «Донвуглересурси» Воловиком М.М. по довіреності від 22.12.2017, про що свідчить відмітка в графі 52, 53 залізничної накладної.

Якість поставленого вугілля підтверджена посвідченням якості № 21/12-04 на вугілля марки AM, клас 13-25, станція відправлення - Куп`янськ-Сортувальний. Проба відібрана відповідно до ДСТУ 4096-2002 від партії вагою 69,3 тн. з 1 вагону. Час відвантаження - 21.12.2017. Споживачем вугільної продукції вказано ТОВ «Донвуглересурси», станцію призначення - Основа, вагон № 62362561, накладна № 43450360.

Про приймання-передачу вугільної продукції сторони склали Акт прийому- передачі вугільної продукції від 21.12.2017, відповідно до якого зафіксована передача ТОВ «Карбон-Інвест» 69,3 т. вугілля марки AM 13-25, що відвантажене зі станції Куп`янськ-Сортувальний 21.12.2017, в вагоні № 62362561, згідно з залізничною накладною № 43450360, по ціні 4 477,38 грн. без ПДВ, загальною вартістю 310 282,43 грн. без ПДВ (ПДВ 62 056,49 грн.), всього з ПДВ 372 338,92 грн.

У відповідності до п. 4.4. Договору поставки № 01-20-12 від 20.12.2017 Покупець компенсував Постачальнику вартість залізничного тарифу з коефіцієнтом 1,5.

При цьому, ТОВ «Карбон-Інвест» виставлений акт надання послуг №126 від 21.12.2017, в якому вказані наступні послуги: залізничний тариф, ціна без ПДВ 2 990,00 грн, компенсація вартості залізничних перевезень - 1 495,00 грн без ПДВ. Загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ 4 485,00 грн. (ПДВ 897,00 грн.), з ПДВ 5 382,00 грн.

Для здійснення оплати за вугільну продукцію ТОВ «Карбон-Інвест» виставило рахунок на оплату, який був оплачений ТОВ «Донвуглересурси» наступними платіжними дорученнями: платіжне доручення № 939 від 21.12.2017 на суму 376 107,99 грн. призначення платежу: «Оплата за вугілля, згідно договору 01-20/12 від 20.12.2017 у сумі 308 938,25 грн., ПДВ 20% - 61 787,65 грн. Оплата за залізничний тариф, згідно договору № 01-20/12 від 10.12.2017 року у сумі 2 990,00 грн., ПДВ 20 % - 589,00 грн. Оплата компенсації вартості залізничних перевезень, згідно договору 01-20/12 від 20.12.2017 у сумі 1 495,00 грн., ПДВ 20% - 299,00 грн.» (в редакції згідно з листом №2112/5 від 21.12.2017); платіжне доручення № 43 від 31.01.2018 року на суму 1 613,02 грн., призначення платежу «Оплата за вугілля, згідно з договором №01-20/12 від 20.12.2017 в т.ч. ПДВ 20% - 268,84 грн.».

Оскільки поставлялася вугільна продукція, дата виникнення податкових зобов`язань визначалась за касовим методом згідно з п.44 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції Закону України № 812 - VIII від 24.11.2015) у відповідності до проведених розрахунків.

За результатами вказаної господарської операції ТОВ «Карбон-Інвест» зареєстровано в ЄРПН на адресу ТОВ «Донвуглересурси» податкові накладні: від 21.12.2017 № 16 та від 31.01.2018 № 6.

Рух товару відображений ТОВ «Донвуглересурси» в бухгалтерському обліку на аналітичному рахунку № 631, що підтверджується зворотно-сальдовою відомістю за грудень 2017 року.

Під час розгляду справи позивачем спростовано висновок органу ДФС щодо відсутності в актах приймання-передачі вугільної продукції конкретного місця складання, оскільки місцем складання в таких документах вказано м. Кропивницьке, що не заперечувалось відповідачем.

При цьому, ані відповідачем під час проведення перевірки, ані судом першої інстанції під час розгляду справи не було враховано того факту, що відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України № 996 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вимога щодо обов`язкового відображення у первинному документі бухгалтерського обліку місця його складення була виключена з ст. 9 вказаного закону Законом України від 03.11.2016 № 1724-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг».

Що стосується перевірки факту взаємодії ТОВ «Карбон-Інвест» з контрагентами-постачальниками товару, який в подальшому був проданий ТОВ «Донвуглересурси» слід вказати на те, що вугілля було придбано в компаній - нерезидентів, а тому не могло бути досліджене через Єдиний реєстр податкових накладних (далі - ЄРПН).

Придбання вказаної партії вугілля саме від компанії-нерезидента підтверджується фактом проставляння ТОВ «Карбон-Інвест» в податкових накладних, виданих на адресу ТОВ «Донвуглересурси» за результатами виконання договору поставки від 20.12.2017 №01-20/12, відмітки про наявність в реалізованого товару ознаки імпортованого (гр. 3.2).

Надходження за ланцюгом вугілля, отриманого від ТОВ «Карбон-Інвест», саме від компанії-нерезидента, саме на адресу ТОВ «Донвуглересурси» підтверджується також і залізничною накладною №43450360, в п.19 якої вказано, що вагон з таким товаром зайшов з використанням послуг Російської залізничної дороги.

При тому, що в п. 4 та п. 15 такої накладної одержувачем товару зазначено ТОВ «Донвуглересурси».

Поставка вугілля за договором підтверджується також листом позивача від 21.12.2017 № 2112 на адресу ТОВ «Карбон-Інвест», в якому вказано на те, що вугілля поставляється на адресу ТОВ «Донвуглересурси», як власника на умовах FCA - станція Куп`янськ - Сортувальний - (умови поставки FCA Инкотермс 2010 - означає, що продавець передає товар, випущений в митному режимі експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці).

Що стосується питання перевезення вугільної продукції за ланцюгом придбання і, зокрема силами ТОВ «Донвуглересурси», слід звернути увагу на таке.

Перевезення вказаного товару було здійснено залізничним транспортом у відповідності до правил, затверджених Міністерством транспорту України. При цьому, допускається перевезення від відправника товару до безпосереднього отримувача.

Оформлення перевезення вантажу має відповідати Правилам оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1 Правил на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

З інформації, наведеної у залізничній накладній №43450360, вбачається що саме ТОВ «Донвуглересурси» є одержувачем вугілля, яке попередньо було придбано ТОВ «Карбон-Інвест» в компаній-нерезидентів, станцією відправника у місті, де розташований пункт митного оформлення товарів визначено «Куп`янськ-Сортувальний» (кордон України з Російською Федерацією).

За фактом поставки на кінцеву станцію призначення - Основа, Південної залізничної дороги, ТОВ «Донвуглересурси» було сплачено (в тому числі за рахунок передплати та платіжним дорученням від 26.12.2017 № 942) вартість послуг Укрзалізниці, пов`язаних з зважуванням вантажу, маневровими роботами, подачею/забиранням, тощо (підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого ПАТ «Укрзалізниця» з метою виконання умов договору від 12.09.2017 № 022580 та переліками до такого рахунку: №20171224, №20171227, №20171226).

Наведеним обґрунтовано підтверджується факт реального вчинення сторонами за договором від 20.12.2017 №01-20/12 купівлі -продажу партії вугілля та його реальна поставка засобами залізничного зв`язку.

Під час проведення документальної перевірки правильності відображення ТОВ «Донвуглересурси» в деклараціях з податку на додану вартість результатів господарських операцій з ТОВ «Карбон-Інвест» представник контролюючого органу не прийняв до уваги надані позивачем документи та не вжив належних заходів для проведення перевірки руху товару за ланцюгом постачання в усіх контрагентів саме за документами первісного бухгалтерського обліку.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що результати господарських операцій з купівлі- продажу вугілля та вугільної продукції відображаються в податковому обліку за касовим методом.

Відповідно до п. 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (далі - ПК України) тимчасово, до 01.01.2019, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Касовий метод для цілей оподаткування ПДВ - це метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг) (пп.14.1.266 п.14.1 ст.14 ПК України).

Висновки зроблені ДФС виключно на підставі даних з ЄРПН, тобто по податковим накладним, які були видані за фактом сплати вартості вугілля, та які не надають обґрунтованої можливості визначити період, в якому такий товар постачався.

Відповідно до пп.1.1 ст.1 ПК України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовані цим кодексом, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При цьому, ПК України визначено функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пп.4.1 ст.4 ПК України одним з основних принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство є, зокрема, загальність оподаткування - кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

В той же час, ТОВ «Донвуглересурси» було надано до суду усі належні документи первісного бухгалтерського обліку на підтвердження реальності та доцільності для нього, як для суб`єкта господарювання, господарських операцій з ТОВ «Ваймор-Торг», ТОВ «Бенедіктум+», ТОВ «Карбон-Інвест».

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

У п. 198.3 ст. 198 ПК України вказано, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Зміст правових норм, які містяться у ПК України, Законі України №996 не передбачає обмеження щодо визнання документа первинним та набрання ним юридичної сили у залежності від можливості проведення зустрічних звірок контрагентів, обривів ланцюгу постачання товарів, наявності та розміру економічних та інших ресурсів підприємств, які беруть учать у господарських операціях, додаткової необхідності підтвердження факту здійснення господарської операції (крім наявності первинного документу) наявністю та розміром економічних ресурсів контрагентів.

Вказаний закон розглядає кожну господарську операцію окремо, та вказує на правомірність відображення результатів такої операції в бухгалтерському обліку саме на підставі первісних бухгалтерських документів, складених сторонами в процесі її виконання.

Будь-які обмеження або умови для формування показників податкового обліку (зокрема, порушення, що встановлені у підприємств - контрагентів), які не встановлені нормативно-правовими актами, не можуть позбавити платника податків права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Не допускається встановлення правил та умов ведення податкового обліку, відмінних від законодавчо визначених або розширення (звуження) змісту законодавчо закріплених норм.

Суд першої інстанції не врахував також і того факту, що в податковому законодавстві діє принцип презумпції правомірності дій платника податків.

Тобто, дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності одержаних з дотриманням закону безумовних та однозначних доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Проте, по правовідносинам позивача з ТОВ «Ваймор-Торг», ТОВ «Бенедіктум+», ТОВ «Карбон-Інвест» відповідач відповідних належних доказів в ході перевірки не виявив, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких сформовано дані податкового обліку, не спростував.

Виявлена розбіжність між даними податкового обліку платника та його контрагентів не утворює складу податкового правопорушення та не може слугувати підставою для висновку про необґрунтованість податкової вигоди платника податків. Податкове законодавство не пов`язує право останнього на податковий кредит та витрати з діями його контрагентів по виконанню своїх податкових обов`язків, з наявністю у платника інформації про взаємовідносини його постачальників з податковими органами. Чинне законодавство не надає покупцеві товару (робіт, послуг) необхідних повноважень по контролю за відображенням його контрагентами у податковій звітності операцій по реалізації товарів (виконанню робіт, послуг) та їх оплаті, а також за сплатою ними податку до бюджету і поданням до податкового органу будь-яких документів.

З огляду на це, є необгрунтованими посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгу постачання, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є тим самим, що і результати проведеної зустрічної звірки, які є джерелом отримання податкової інформації, що ст. 83 ПК України визначене в якості підстави для висновків під час проведення перевірок. Сама по собі неможливість реалізації контролюючими органами визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок чи перевірок не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником податків. В даному випадку, податковими органами взагалі не перевірялися первинні документи контрагентів позивача, внаслідок чого є безпідставним висновок щодо відсутності реальності господарських операцій.

Між тим, відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПК України з метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.

Під час зустрічної звірки: здійснюється зіставлення даних, отриманих від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків; забезпечується отримання податкової інформації, необхідної для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» у випадках, передбачених підпунктом 39.5.2.13 підпункту 39.5.2 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу.

Впродовж розгляду справи в суді першої інстанції, так при апеляційному перегляді відповідачем не було надано жодної інформації про проведення зустрічної звірки ТОВ «Ваймор-Торг», ТОВ «Бенедіктум+», ТОВ «Карбон-Інвест» з питань взаємовідносин з ТОВ «Донвуглересурси», а суд першої інстанції не зробив відповідного висновку щодо безпідставності ґрунтування позиції відповідача виключно на підставі баз даних органів ДФС та суб`єктивних припущеннях.

На час здійснення господарських операцій всі контрагенти позивача мали цивільну правоздатність, державну реєстрацію, реєстрацію платників податків та не були позбавлені права укладати будь-які угоди відповідно до чинного законодавства.

Укладені позивачем правочини не містять ознак нікчемності, і контролюючим органом в Акті не зазначено про будь-які судові рішення, за якими б правочини позивача були визнані недійсними.

В постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 808/760/16, чітко вказано, що відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру. Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 0870/9721/12 також зазначено, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильного обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, у тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість», платник податку на додану вартість» має право на податковий кредит.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між тим, ПК України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. ПК України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти, від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 813/66/16, від 06.11.2018 у справі № 820/10024/13-а (реєстраційні номера рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень: 73843802 та 77699736 відповідно).

Основним висновком у рішенні від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» № 3991/03 Європейський суд з прав людини визначив, що: «у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Колегія суддів звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами».

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Крім того, ЄСПЧ також зазначено: «позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

На недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 18.03.2010 по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії».

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання адміністративного позову до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 95 894,89 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року апелянту (позивачу) було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до ухвалення судового рішення у справі (143 842,32 грн.).

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 95 894,89 грн. та на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 143 842,32 грн.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі № 200/14322/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі № 200/14322/18-а - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07 серпня 2018 року № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси» від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3 378 556,00 грн. (три мільйони триста сімдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07 серпня 2018 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Донвуглересурси» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2 009 624,00 грн. (два мільйони дев`ять тисяч шістсот двадцять чотири гривні 00 копійок) та застосування штрафних санкцій в розмірі 1 004 812,00 грн. (один мільйон чотири тисячі вісімсот дванадцять гривень 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вєлор» () судовий збір у розмірі 95 894,89 грн. (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири гривні 89 копійок).

Стягнути на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () судовий збір у розмірі 143 842,32 грн. (сто сорок три тисячі вісімсот сорок дві гривні 32 копійки).

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць