Справа № 540/231/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/231/19
Час і місце ухвалення рішення

суду 1 інстанції: 13:23 год., м. Херсон;

Дата складання повного тексту рішення

суду 1 інстанції: 26.04.2019 року;

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Сторчака О.О.

представника апелянта - Лігіновича О.О. (ордер від 18.09.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання незаконною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області від 24.01.2019 року №ХС2919/502/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС про накладення штрафу в сумі 11 169 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог Кодексу законів про працю України, Закону України "Про оплату праці" в частині не виплати працівнику заробітної плати за виконану роботу є необґрунтованими та не враховують тих обставин, що роботодавцем вжито всіх можливих заходів для нарахування працівнику заробітку, але відповідні кошти не були одержані вказаною особою з незалежних від позивача причин. Водночас, за результатами інспекційного відвідування позивача фактично двічі притягнуто до відповідальності за одне й теж порушення, що суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначені обставини свідчать про неправомірність стягнення та наявність безумовних підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на те, що судом не здійснено належної оцінки дотримання відповідачем під час видання свого рішення приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V. Також, судом першої інстанції під час вирішення спору по суті безпідставно не враховано посилання позивача на положення Інструкції зі статистики заробітної плати від 13.01.2004 року №5, згідно яких заробітною платою є винагорода за виконану працівником роботу, а суми, нараховані працівникам за час затримки при звільненні не належать до фонду оплати праці.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держпраці у Херсонській області вказує на правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 20.12.2018 року по 21.12.2018 року згідно направлення від 17.12.2018 року №1711, оформленого відповідно до наказу від 17.12.2018 року №1312, Головним управлінням Держпраці у Херсонській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 , за результатом якого складено акт від 21.12.2018 року №ХС2919/502/АВ (а.с. 45-48).

Інспекційне відвідування проведено у присутності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та за зверненням колишнього працівника - ОСОБА_2 про порушення вимог трудового законодавства, у тому числі щодо виплати заробітної плати (а.с. 42).

Так, перевіркою, зокрема встановлено, що відповідно до наказу від 13.07.2018 року №03-К продавця-касира ОСОБА_2 звільнено з 16.07.2018 року, але заробітну плату за липень 2018 року у сумі 1 787,29 грн. на момент інспекційного відвідування працівнику не виплачено.

Зазначені обставини стали підставою для висновків про допущення позивачем вимог ч. 1 ст. 94 КЗпПУ, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці".

Також, в результаті виявлених порушень Головним управлінням Держпраці у Херсонській області внесено припис від 21.12.2018 року №ХС2919/502/АВ/П(1), який одержаний позивачем 21.12.2018 року, із вимогою усунути виявлені порушення у строк до 21.01.2019 року (а.с. 52).

Розглянувши матеріали інспекційного відвідування, Головним управлінням Держпраці у Херсонській області винесено постанову від 24.01.2019 року №ХС2919/502/АВ/П/ПТ/3Б-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 11 169 грн.

Справу про порушення трудового законодавства розглянуто у присутності позивача та постанову про накладення штрафу вручено йому у день її винесення.

Не погоджуючись із накладенням стягнення, посилаючись на його необґрунтованість і неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем об`єктивно та обґрунтовано враховано всі обставини, що сприяли правопорушенню, та правомірність дій позивача, що стосуються нарахування виплати заробітної плати не підтверджені належними доказами, у зв`язку із чим не спростовано факт порушень трудового законодавства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позивних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 2 Закону України від 05.04.2007 року №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно із ч. 5 вказаної статті Закону України від 05.04.2007 року №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 11 ст. 4 Закону України від 05.04.2007 року №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 6 Закону України від 05.04.2007 року №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6, 7 ст. 7 Закону України від 05.04.2007 року №877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Вказані положення Закону України від 05.04.2007 року №877-V кореспондуються із приписами ст. 259 КЗпПУ та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 року №295.

Так, згідно із ст. 259 КЗпПУ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Разом з цим, згідно із п.п. 5, 6 Порядку від 26.04.2017 року №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до п.п. 27, 28, 29 Порядку від 26.04.2017 року №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Під час вирішення спору судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем не проведено розрахунок заробітної плати з колишнім працівником, зазначені обставини не заперечуються і позивачем.

Також, доводи апелянта про вжиття всіх можливих заходів щодо повідомлення працівника про можливість одержання заробітної плати, про що складено відповідні акти, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки відповідно до приписів ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Фактично дії про виконання вказаних приписів трудового законодавства позивачем вчинено на вимогу контролюючого органу за наслідком виявлення правопорушення.

Стаття 265 КЗпП України передбачає, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Таким чином, оскільки порушення трудового законодавства знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, не спростовані позивачем, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що накладення штрафу відбулось обґрунтовано, з дотриманням чинного законодавства та обставини для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

Разом з цим, не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що позивача фактично двічі притягнуто до відповідальності за одне й те ж саме порушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, провадження в іншій справі закрито, будь-яких стягнень до позивача не застосовано.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 30.09.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль