Справа № 140/676/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8056/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Димарчук Т.М.,

час ухвалення рішення - 10.06.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - не вказано,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову та зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу внаслідок настання інвалідності відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затв. наказом МВС України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до вимог чинного законодавства інвалідність має бути встановлена не раніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з органів поліції, а оскільки позивачу інвалідність встановлена під час проходження служби, права на одноразову допомогу у нього немає.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки його було звільнено саме через хворобу, а тому право на компенсацію у вигляді одноразової грошової допомоги не може залежати від того, що інвалідність встановлено під час, а не після звільнення зі служби.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 08.08.2000 року по 06.11.2015 року позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ України, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 21-23).

Наказом т.в.о начальника ГУНП у Волинській області 07.11.2015 року №1 о/с позивач прийнятий на службу до Національної поліції України (а.с.49).

Наказом начальника ГУНП у Волинській області від 05.04.2017 року № 66 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), з 05.04.2017 року (а.с. 18)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 745066 вбачається, що позивачу 27.03.2017 року встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.04.2018 року, у якій зазначено, що «травма так пов`язана з виконанням службових обов`язків». Підстава призначення - акт огляду МСЕК від 27.03.2017 року № 78 (а.с. 13)

В подальшому, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 757080 позивачу з 01.04.2018 року продовжено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.06.2019 року, у якій зазначено, що «травма так пов`язана з виконанням службових обов`язків». Підстава призначення - акт огляду МСЕК № 256 (а.с. 16-17).

13.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з отриманням травми при виконанні службових обов`язків, з наданням усіх необхідних документів (а.с. 50).

Відповідачем 27.11.2017 року затверджено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю у розмірі 397 075,00 грн. (а.с. 51).

На виконання вимог чинного законодавства, відповідач звернувся з листом до Національної поліції України про розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності позивачем.

Листом Національна поліція України від 22.02.2018 року № 572/29/2/01-2018 вказала, що однією з умов виплати вказаної допомоги є дотримання терміну встановлення поліцейському інвалідності - протягом шести місяців після звільнення та не надано такого права особам, яким інвалідність встановлено до звільнення.

Листом відповідача № 871/01/29-2018 від 28.09.2018 року позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що інвалідність встановлена до звільнення (а.с. 11-12, 52).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580), Порядком № 4.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону № 580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку № 4 встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом № 580, особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

За змістом п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580 поліцейським, яким встановлена ІІІ група інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті розмір одноразової грошового допомоги складає 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Перелік документів, які подаються поліцейським для виплати ОГД у разі визначення інвалідності визначений п. 5 Розділу ІІІ Порядку № 4.

Згідно з п. 1, 2, 7 Розділу IV вищевказаного Порядку висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Одноразова грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів.

З аналізу наведених норм вбачається, що призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги передує складання та затвердження висновку про її призначення, що здійснюється після встановлення наявності у особи права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580.

Відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги лише за фактом визначення інвалідності до моменту звільнення, а не протягом шести місяців після звільнення. Водночас відповідач інших підстав для відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги не зазначає.

На думку колегії суддів така позиція відповідача є не справедливою по відношенню до позивача та такою, що порушує право позивача на призначення одноразової грошової допомоги.

Крім того, ст. 101 Закону № 580 встановлений вичерпний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються. Встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції до таких випадків не відноситься. Матеріали справи не містять даних про обставини, які б могли перешкодити позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі вказаної статті.

Аналізуючи вказані вище норми права, можна дійти висновку, що законодавством встановлено граничний 6-ти місячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Цей термін спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.

Таким чином, законодавець закріпив лише граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення і не обмежив поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що норми Закону № 580 не містять заборони щодо можливості встановлення інвалідності ще за час проходження служби в поліції.

Враховуючи викладене та той факт, що єдиною підставою для відмови позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги стало встановлення інвалідності в період служби в поліції (до звільнення зі служби), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач, якому встановлена інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону № 580.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі № 140/676/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повний текст судового рішення виготовлено 02 жовтня 2019 року.