Справа № 200/7861/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 р. Справа№200/7861/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 121, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, буд. 8) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що він є пенсіонером МВС України та знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області. 17.05.2019 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку та проведення індексації пенсії з приводу Постанови КМУ від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році". В червні 2019 року ним отримано відповідь № 3168-ч-01 від 05.06.2019 року про відмову в задоволенні його звернення. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що як пенсіонер МВС України він не належить до осіб, пенсія яких обчислена з урахуванням заробітку (грошового забезпечення) відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 2262 і підстав для проведення індексації пенсії немає.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать діючому законодавству, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з приводу порушення його прав та соціальних гарантій.

Представником відповідача 12 липня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачу Головним управлінням призначено пенсію за вислугу років на умовах і в порядку передбаченому Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262. Разом з тим зазначив, що відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 передбачено, призначення таких пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника, які призначаються за вибором особи, яка має право на довічну пенсію. При цьому, зазначив, що нарахування та виплата пенсії позивача за нормами Закону № 2262 не входить до правого регулювання Закону № 1058, а є спеціальною пенсією для визначеного кола осіб. Окрім того, частина перша статті 43 Закону № 2262 передбачає порядок обчислення пенсії, які призначаються особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей. Згідно норм діючого законодавства, усі призначені пенсії за Законом № 2262 підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а розміри пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби, які одержують пенсію в органах Пенсійного фонду України, підлягають перерахунку у випадку, передбаченому частиною другою статті 42 Закону України №1058 (частина третя статті 44 Закону № 2262), шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Оскільки позивач у розумінні пункту "б" статті 1-2 Закону № 2262 відноситься до осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, а не до осіб із числа військовослужбовців строкової служби, на нього не розповсюджується дія частини другої статті 42 Закону України №1058. Між іншим зазначив, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.01.1983 року, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

На підставі вищезазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , отримує пенсію за вислугу років (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 ), відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (РНОКПП 13486010) орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

З 11.12.2009 року позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивачу призначено пенсію за вислугою років - 30 років у розмірі 70% грошового забезпечення військове звання майор поліції начальник сектору охорони громадського порядку Селидівського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

17 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку та проведення індексації на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" з 01 березня 2019 року.

На запит позивача, листом від 05.06.2019 № 3168-х-01, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" перерахунку підлягають пенсії, обчислені з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до ч.1 ст. 43 Закону № 2262. Частиною 1 ст. 43 Закону № 2262 визначено, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи, що ОСОБА_1 , не належить до осіб, пенсія яких обчислена з урахуванням заробітку (грошового забезпечення) відповідно до ч.1 ст. 43 Закону №2262, підстав для проведення індексації його пенсії немає.

Не погодившись з відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом, як він вважає, своїх порушених прав.

Вирішуючи справу у межах позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон №1788) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб встановлені Закон №2262.

Статтею 5 Закону №2262 встановлено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Як вже зазначалось, позивачу було призначену пенсію за вислугою років на підставі Закону №2262, як особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Згідно з п.1 Порядку № 124, цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 Порядку № 124 встановлено, перерахунку підлягають пенсії, обчислені:

відповідно до Закону;

відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі відшкодування фактичних збитків;

з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, у нормі визначено обмежений перелік видів пенсій, що підлягають індексації, відповідно Порядку №124.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, в даному випадку, індексації підлягають пенсії що призначені особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія призналась не як військовослужбовцю строкової служби, а відповідно індексації на підставі саме порядку №124 не підпадає.

Суд не приймає посилання позивача, на Постанову Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, оскільки, в даній справі були інші обставини, а саме не включення при нарахуванні пенсії позивачу додаткових видів грошового забезпечення, таких як індексація, грошова допомога на оздоровлення, а також одноразова грошова допомога при звільненні, хоча позивач отримував їх за останні 24 місяця перед звільненням та з них утримувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Спір в даній справі, з приводу індексації вже призначеної пенсії.

Відповідно до ч.3 ст..63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 64 цього Закону встановлено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Аналіз зазначених норм свідчить, що Закон №2262, встановлює право позивача на підвищення пенсії відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", але він звертався до відповідача за перерахунком пенсію на підставі Порядку №124, який в даному випадку не регулює взагалі питання індексації того виду пенсії, який призначено позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивача щодо визнання бездіяльність (дії) відповідача щодо не проведення належної індексації та перерахунку пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" з 01 березня 2019 року - протиправною, та такою, що порушує право позивача на соціальний захист; зобов`язання відповідача провести позивачу належну індексацію та перерахунок пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058) та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою КМУ від 20 лютого 2019 року №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" з 01 березня 2019 року безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи, що позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд відповідно до статті 139 КАС України вважає, що сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 768,40 грн. відшкодуванню відповідачем за рахунок бюджетних асигнувань не підлягає.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ 121, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, буд. 8) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Галатіна