Справа № 330/1683/19
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1683/19

2-а/330/27/2019

"30" вересня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до СРПП №1 Мангушського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області - інспектор поліції старший лейтенант Коломоєць В.П., третя особа: Якимівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про визнання незаконним рішення посадової особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LOGAN номерний знак НОМЕР_1 на 610 км а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. В районі 610 км а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ рухався в напрямок Новоазовська з дотриманням правил дорожнього руху. Його зупинив Відповідач та підійшов до нього, Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 рухався по смузі, яка передбачена тільки на ліво, чим порушив п.п. 8.4 (ґ) ПДР. Вимагав пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних ТЗ. Позивачем було пред`явлено ведійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та запропоновано Відповідачу надати докази скоєного адміністративного правопорушення. Щодо Вимоги Відповідача про пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних ТЗ, ОСОБА_1 повідомлено Інспектору, що відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, а також надати докази вчинення адміністративного правопорушення. На що Відповідач побажав йому «Щасливої дороги» та позивач поїхав у своїх справах. 24.07.2019 року, позивачем отримано Постанову про відкриття виконавчого провадження від Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та запропоновано з`явитися до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Постанова державного виконавця від 18.07.2019 року ВП № 59572870). З`явившись до Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області позивачем отримано копію оскаржуваної постанови з відміткою про сплату адміністративного штрафу у подвійному розмірі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні Постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі Відповідачем допущено цілу низку порушень діючого законодавства. Позивач вважає, що ОСОБА_2 , своїми діями, як посадова особа, порушив вимоги адміністративного законодавства України, зокрема норми матеріального та процесуального права, а винесена постанова ДПО18 № 408477 від 11.04.2019 року незаконна. На підставі вище викладеного позивач просить суд визнати протиправними дії інспектора СРПП № 1 Мангушський ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області Інспектор старший лейтенант Поліції Коломоєць П.В. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову серії ДПО18 № 408477 від 11.04.2019 р., якою на ОСОБА_1 накладено стягнення - штраф в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав письмову заяву у якій просив розглядати адміністративну справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надавав.

Неявка учасників справи, відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, з урахування заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася сторона, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається і протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та Інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка, притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Також, будь яких доказів, скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення інспектором не долучено та про них не зазначено, що є порушенням вимог закону під час виконання посадових обов`язків інспектором патрульної поліції. Не встановлено факту скоєння ОСОБА_1 порушення п.п.8.4 (ґ) ( ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові незазначені істотні обставини щодо вчинення правопорушення, не зазначені усі докази вчення правопорушення, зокрема пояснення свідків правопорушення або фото,відео зйомка правопорушення.

Згідно наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 зі змінами від 20.12.2018 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а саме п.9 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і

і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і

правосвідомістю. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що інспектор поліції старший лейтенант Коломоєць В.П. не ознайомив ОСОБА_1 з його правами та не надав йому можливості на захист. Також слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Частиною 3 ст.285 КУпАП передбачено, що копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відмітка у справі. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була складена без його участі та копія постанови не була йому вручена належним чином, чим ОСОБА_3 було порушено його права при розгляді адміністративного правопорушення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- відеотехніки,що знаходиться в чужому володінні, з метою: 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Таким чином при вирішенні питання про винність ОСОБА_1 працівником поліції не було з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і які передбачені ст.280 КУпАП, а саме те, що працівник поліції при складані постанови по справі про адміністративне правопорушення керувався лише своїми припущеннями, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , не надано для ознайомлення докази про вчинення ним правопорушення; не було враховано обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність; не доведена суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, тобто не з`ясовано чи винен ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що оскаржуваною постановою на нього було неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, та жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надав, у відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову відповідачем, представником відповідача, ГУНП в Донецькій області, також жодних доказів на підтвердження обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові серіїДПО № 408477 від 11.04.2019 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, визнання дій відповідача щодо складення оскаржуваної постанови протиправними та скасування постанови серії ДПО № 408477 від 11.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 19. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до СРПП №1 Мангушського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області - інспектор поліції старший лейтенант Коломоєць В.П., третя особа: Якимівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про визнання незаконним рішення посадової особи - задовольнити.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 408477 від 11.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження по адміністративній справі за постановою Серії ДПО18 № 408477 від 11.04.2019 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В. Нестеренко