Справа № 810/6948/13-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2019 року

Київ

справа №810/6948/13-а

касаційне провадження №К/9901/27146/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослава» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 (головуючий суддя - Бистрик Г.М., судді: Межевич М.В., Сорочко Є.О.) у справі №810/6948/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослава» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослава» звернулося до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.09.2013 № .

Київський окружний адміністративний суд постановою від 02.09.2015 позовні вимоги задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 23.12.2015 постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослава» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права а саме: пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 81.1 статті 81, пунктів 86.1, 86.5 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, зазначає, що на момент проведення перевірки Книга обліку розрахункових операцій була заповнена позивачем належним чином, що виключає підстави для висновку про неоприбуткування/несвоєчасне оприбуткування готівки. Крім того, позивач посилається на відсутність у податкового органу підстав для проведення перевірки з огляду на порушення вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України щодо пред`явлення направлення, копії наказу та службового посвідчення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київської області проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафе «Ярослава», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Ярослава», за результатами якої складено акт від 10.09.2013 №000601.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), що полягало у неоприбуткуванні готівкових коштів за період з 21.08.2013 по 27.08.2013 та з 01.09.2013 по 09.09.2013 у загальній сумі 1938,5 грн. у повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі шляхом внесення відповідного запису.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.09.2013 № про застосування до позивача на підставі абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 9692,5 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що підприємством належним чином здійснено оприбуткування готівки шляхом проведення готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень через реєстратор розрахункових операцій з роздрукуванням фіскальних звітних чеків і відображенням відповідних сум у Книзі обліку розрахункових операцій.

Скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з доведеності податковим органом факту вчинення позивачем порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

При цьому, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що надходження готівки від покупця з фіксуванням її через реєстратор розрахункових операцій і занесенням до Книги обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків є оприбуткуванням готівки в касу, а здача виторгу, зафіксованого реєстратором розрахункових операцій, до каси підприємства є оприбуткуванням готівки в касі підприємства.

Відповідно до абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У ситуації, що розглядається, належним оприбуткуванням готівкових коштів у сумі 1938,5 грн. у касі підприємства було б внесення відповідного запису в цей же день до касової книги про повну суму отриманих коштів.

Саме з вказаним фактом, встановленим під час проведення фактичної перевірки, податковий орган пов`язує наявність підстав для застосування до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням штрафних (фінансових) санкцій.

Своєю чергою, позивачем не заперечується факт невнесення до касової книги запису щодо надходження до каси підприємства готівкових коштів у сумі 1938,5 грн. за період з 21.08.2013 по 27.08.2013 та з 01.09.2013 по 09.09.2013.

Доводи позивача щодо відображення у Книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків сум коштів, проведених через реєстратор розрахункових операцій, не спростовують встановлених податковим органом порушень та, відповідно, правомірність застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослава» штрафних (фінансових) санкцій на підставі Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95.

Суд касаційної інстанції також відхиляє як необґрунтовані посилання позивача на допущення податковим органом порушення вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, дотримання яких є умовою для проведення фактичної перевірки.

Так, пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Враховуючи викладене, недотримання посадовими особами контролюючого органу вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України є підставою для реалізації платником такого способу захисту як недопуск до проведення фактичної перевірки.

В той же час, якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся і наказ реалізований, то в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи.

У ситуації, що розглядається, посадовими особами податкового органу проведено фактичну перевірку, тобто допуск до проведення такого контрольного заходу відбувся.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є правильними.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослава» без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослава» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2015 у справі №810/6948/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк