Справа № 205/6572/19
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/6572/19
Єдиний унікальний номер № 205/6572/19
Провадження № 2а/205/156/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Топоренка Івана Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Топоренка І.А. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18.07.2019 року інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Топоренком І.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП відносно позивача у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1341439 від 18.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

У своєму позові позивач просив розглядати справу без його участі.

Відповідач інспектор роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Топоренко І.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1341439 від 18.07.2019 року, прийнятою інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Топоренком І.А. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 18.07.2019 року о 23:19 год. ОСОБА_1 , керуючи ТЗ з напівпричепом ВЕСТТ НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж шириною 3,75 м згідно дозволу № НОМЕР_3 без супроводження автомобілів прикриття, чим порушив п. 22.5 ПДР України по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно зі статтею 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян суб`єктів господарської діяльності у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлено правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30.

Відповідно до п. 4 Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п. 25 Правил).

Відповідно до п. 26 Правил необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. При цьому пункт 27 цих Правил встановлює, що супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

Таким чином, наведені норми чинного законодавства надають органам Національної поліції право визначати необхідність супроводу автомобілем прикриття великогабаритного транспортного засобу на власний розсуд з урахуванням такої необхідності задля забезпечення безпеки учасників дорожнього руху.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначає про порушення позивачем п. 22.5 ПДР, яке полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який нібито мав ширину 3,75 м без супроводу автомобілем прикриття.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Між тим, відповідачем не надано жодних доказів, які б достовірно підтверджували факт перевищення вантажу, який перевозився транспортним засобом під керуванням позивача, габаритів, установлених законодавством. А саме факт вимірівання габаритів вантажу працівником поліції за допомогою рулетки, в якому чітко можливо встановити порушення позивачем п. 22.5 ПДР України не підтверджено належними доказами.

Враховуючи викладене, суд вказує, що порушення позивачем п. 22.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена статтею 132-1 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1341439 від 18.07.2019 року підлягає скасуванню з закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 9-11, 132-1, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 7-10, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Топоренка Івана Анатолійовича (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315А) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Постанову ЕАВ № 1341439 від 18.07.2019 року, прийняту інспектором роти № 6 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Топоренком Іваном Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова