Справа № 640/3992/19
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/3992/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( паспорт НОМЕР_1 виданий 12 березня 2003року Новомосковським РВ УМВС, АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) про скасування постанови, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, УПП в Харківській області ДПП про скасування постанови серія НК №011888 від 13.02.2019року про накладання адміністративного стягнення з підстав порушення процедури розгляду справи та відсутності доказів скоєння правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з постановою від 13.02.2019року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не згоден оскільки тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № УЗ197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015, тому сертифікат затвердження тип) засобів вимірювальної техніки №ІІА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 нечинний з 02.11.2015. Отже, технічні дані щодо показників швидкості, отримані за допомогою цього засобу вимірювання, не можуть використовуватися для підтвердження обставин скоєння правопорушення, тому постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу слід вважати незаконною. Також позивач зазначає, що пересувався в потоці транспортних засобів, а тому прилад не міг зафіксувати швидкість руху саме автомобілю позивача. На наданому відповідачем фотознімку не видно номеру автомобілю. Також позивач посилається, що інспектор не роз`яснив йому права та обов`язки, не виконав вимог щодо посилання на докази, не склав протокол про адміністративне правопорушення та одразу виніс постанову про адміністративне правопорушення на місці,чим порушив процедуру розгляду справи.

В судовому засідання позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Відповідачем надані письмові заперечення, в яких зазначає, що засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із державного реєстру, дозволяється застосувати у подальшому за умови позитивних результатів їх повірки. TruCAM було на законних підставах ввезено в Україну, введено в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі, жодних заборон, обмежень в його експлуатації, а також здійснення повторної перевірки не передбачається. Посилання позивача на рух автомобілів в потоці машин та можливості зафіксувати швидкість будь-якого іншого автомобілю виключається самим принципом роботи приладу оскільки TruCAM здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Серед компонентів TruCAM використовується лазерний приціл, який дозволяє лазерному променю прицілитись точно в ціль, що відображено на фото. Таким чином, реалізовано вимір швидкості конкретного транспортного засобу, що виключає можливість захвату при вимірі швидкості кількох транспортних засобів або іншого автомобілю. Посилання позивача на порушення процедури розгляду справи спростовується відеозаписом, який доданий до відзиву.

Суд, дослідивши позов, додані до нього документи, відзив із документами та відеозапис обставин подій з місця, приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 3 вказаної вище статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до приписів ст.222 КУпАП саме органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частиною першою ст 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою серії НК№011888 від 13.02. 2019 року працівником патрульної позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, застосовано стягнення в межах санкції частини статті у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що командир взводу №2 роти№6 батальйону 31 УПП в Хаківській області старший лейтенант поліції Гутеньов Є.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1 13.02.2019року о 13 год. 03 хв. в м. Харків пр.. Гагаріна, 354, керуючи транспортним засобом «Mazda 626» номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 94 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в місті на 44 км/год, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалася приладом TruСam, серійний номер ТС000755.

Копію постанови позивачем отримано на місці в день винесення її суб`єктом владних повноважень, про що свідчить особистий підпис порушника.

Щодо посилання позивача на незаконність використання приладу TruСam LTI20/20, серійний номер ТС000755, суд не приймає зазначені доводи позивача з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 8 вищезазначеного Закону передбачено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13816 від 15.11.2018 р. чинного до 15.11.2019 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСam LTI20/20, серійний номер ТС000755, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.(а.с.12)

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСam LTI20/20 зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/I-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року (а.с.13).

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, згідно експертного висновку Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року № 04/02/03-2008 з додатком, прилад TruCam LTI20/20 з серійним номером ТС000755 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСam LTI20/20. Вимоги технічного захисту інформації». В об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденціальність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. (а.с.14-16).

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Згідно наказу НПУ від 14.12.2018року, акту-приймання передачі та додатку до нього саме вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСam LTI20/20 ТС000755 переданий до Департаменту патрульної поліції.

Також судом не приймаються доводи позивача щодо порушення інспектором порядку розгляду справи суд, зокрема не роз`яснення прав, не складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи на місці зупинки з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який згідно частини 3 статті 254 КУпАП не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Вказана норма зазначає три самостійні групи обставин, за наявності яких протокол не складається: 1) містить перелік конкретних правопорушень та можливий максимальний розмір штрафу за їх вчинення, передбачає обмеження для її застосування у виді оспорювання особою допущеного порушення та стягнення, що накладається (частина 1); 2) визначає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина 2); 3) випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ст.222 ч.3, 309 КУпАП) (частина 3).

Частина 4 вказаної норми зазначає, що у випадках, передбачених частиною другою цією статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і за умови оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Отже, нескладання уповноваженою особою органу Національної поліції протоколу не може розглядатись як підстава скасування прийнятого такою особою процесуального рішення - постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення в сфері забезпечення дорожнього руху.

Представлені відповідачем та переглянуті в судовому засіданні відеозаписи, в яких зафіксовано розгляд справи щодо позивача, свідчать про те, що йому було роз`яснено права, пропонувалось переглянути та надавалась можливість переглянути відеозапис, на якому було зафіксовано порушення, було оголошено постанову та жодних клопотань в тому числі про перенесення розгляду позивачем заявлено не було.

А тому посилання позивача на не роз`яснення інспектором йому прав не відповідають дійсним обставинам справи.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ЗУ від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР ( ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Тому суд відхиляє доводи позивача, із посиланням на рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Вказана права позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно приписів ч.2,4,6 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (перевищення встановленої швидкості), відповідачем надано фотознімок з приладу TruСam ТС000755 та відеозапис з нього.

Однак на зазначеному фотознімку та відеозаписі з приладу TruСam ТС000755 неможливо однозначно ідентифікувати номерні знаки автомобілю, який там зображений, що є підставою визнання зазначеного доказу недопустимим.

Будь яких інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем не надано.

Тобто єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа- закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( паспорт НОМЕР_1 виданий 12 березня 2003року Новомосковським РВ УМВС, АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул. Шевченко б. 315-А) про скасування постанови- задовольнити.

Скасувати постанову серія НК №01188 від 13.02.2019року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 27.09.2019року.

Суддя Н.М. Бородіна