Справа № 400/5/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 р. № 400/5/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ИСКОБАР», вул. Спаська, 56, кв. 20, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв,54001
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.09.2018 № 7 ,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ИСКОБАР» (надалі - Товариство або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.05.2018 № 7 про збільшення ТОВ «ИСКОБАР» суми грошового зобов`язання за податком на додану вартість та штрафними (фінансовими) санкціями.

Заявою від 14.03.2019 Товариство виправило помилку у даті та номері оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та ухвалою від 14.03.2019 суд вніс виправлення у вступну частину ухвали про відкриття провадження у справі (т. спр. 3, арк. 23).

Відповідачем Товариство вказало Головне управління ДФС у Миколаївській області (надалі - Управління або відповідач).

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило на безпідставність доводів відповідача про нереальність здійснення господарських операцій та, відповідно, про порушення позивачем норм Податкового кодексу України.

У відзиві на позовну заяву (т. спр. 2, арк. 226-231) Управління, з посиланням на результати проведеної перевірки Товариства, вказало, що позивач не підтвердив документально факт придбання товарів та право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Позивач подав відповідь на відзив (т. спр. 3, арк. 1-3, 14-15).

Правом подання заперечень на відповідь на відзив Управління не скористалося.

В судовому засіданні представник Товариства вимоги адміністративного позову підтримав, представник Управління просила відмовити в їх задоволенні.

Судом встановлено, що з 22.08.2018 по 29.08.2018 посадові особи Управління провели документальну позапланову виїзну перевірку Товариства «… з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» за лютий, березень, квітень, травень 2017 року, ТОВ «МАРВЕЛ СТИЛЬ» за вересень 2017 року, ТОВ «ТЕРЕКС ІНВЕСТ» за вересень 2017 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників …», результати якої оформили актом від 05.09.2018 № 2179/14-29-14-07/34607455 (надалі - Акт, т. спр. 1, арк. 14-52).

Згідно з Актом, Товариство порушило пункти 198.1, 198.3 статті 198, пункти 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 151 170 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 28.09.2018 № 7 (надалі - Рішення, т. спр. 1, арк. 13) Управління збільшило суму грошового зобов`язання Товариства з ПДВ на 226 755 грн., в тому числі на 151 170 грн. - за податковими зобов`язаннями, на 65 585 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Порушення норм Податкового кодексу, що їх, на думку відповідача, допустив позивач, полягають в такому:

«… ТОВ «ИСКОБАР» сформовано суму податкового кредиту за зареєстрованими податковими накладними в Єдиному реєстрі податкових накладних при взаємовідносинах із ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» за нереальними операціями з придбання товарів, які не вироблялися та не придбавалися ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» в обсязі, визначеному у складених документах та при неможливості їх реального постачання, у зв`язку з відсутністю джерела походження товару, недостатністю у ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» трудових ресурсів, виробничих активів і матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва (придбання), зберігання й транспортування товарів. Тобто, первинні документи, які стали підставою для формування ТОВ «ИСКОБАР» податкового кредиту за лютий, березень, квітень, травень 2017 року, виписані ТОВ «ФІН-КОРЕКТ», який не мав можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна, у зв`язку з відсутністю джерела походження товару, та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій, не можуть вважатися належно оформленими документами, які посвідчують факт придбання товарів, а тому віднесення відображених у них сум ПЛДВ до податкового кредиту є безпідставними …».

Також в Акті вказано, що позивач не надав документи, що підтверджують «… достовірність місця укладання договору на постачання товарів №03 від 01.02.2017 р. м. Київ та умови укладання Договору …», не надав «… сертифікати походження ТМЦ зазначених у первинних документах, документів на оприбуткування товару на склад, його рух та списання, виписаних ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» на адресу ТОВ «ИСКОБАР», інші документи, таким чином не можливо встановити походження товару (виробника) та їх якісні характеристики …», не надав «… журнал обліку довіреностей … матеріальні звіти та/або інші первинні документи, що підтверджують відпуск та використання таких матеріалів у господарській діяльності та інформація з яких переносилась до регістрів бухгалтерського обліку … не надано журнали - ордери і відомості по рахункам 201, 23, 281, та іншим, тому неможливо встановити відображення господарських операцій з придбання товару у ТОВ «ФІН-КОРЕКТ» за лютий, березень, квітень, травень 2017 року в бухгалтерському обліку …», не надав «… оборотно-сальдових відомостей по рахункам бухгалтерського обліку в яких відображено взаємовідносини з зазначеним платником податків, у т.ч. 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», 311 «Поточні рахунки в національній валюті» … товарно-транспортні накладні …» (стор. 8-17 Акта).

Крім того, Управління зазначило в Акті, шо «… згідно єдиного Державного реєстру судових рішень (Справа №760/6720/18 Солом`янського районного суду м. Києва) слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159. Також, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що група осіб, перебуваючи у м. Києві та області у період 2014-2017 років вчиняють пособництво в ухиленні від сплати податків реальним суб`єктам господарювання шляхом обготівкування коштів з використанням фіктивних фінансово-господарських угод, за допомогою суб`єктів господарської діяльності, які мають ознаки «фіктивності» та підконтрольні останнім, а саме: ТОВ «Фін-Корект» (код 41013367), інші …».

Завищення позивачем суми податкового кредиту за цим контрагентом складає 108 994 грн. (стор. 8-17 Акта).

Такі ж твердження Управління висловило і щодо господарських операцій позивача з ТОВ «МАРВЕЛ СТИЛЬ» (завищення позивачем суми податкового кредиту за цим контрагентом, за висновками відповідача, складає 22 443 грн., стор. 17-25 Акта) та з ТОВ «ТЕРЕК ІНВЕСТ» (завищення позивачем суми податкового кредиту за цим контрагентом, за висновками відповідача, складає 19 733 грн., стор. 25-32 Акта).

Додатково відповідач зазначив, що:

отриманою від Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податковою інформацією щодо ТОВ «МАРВЕЛ СТИЛЬ» не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.09.2017 по 30.10.2017, аналізом єдиного державного реєстру судових рішень встановлено ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, в якій зазначена інформація щодо виявлення конвертаційного центру, до складу якого входять ряд підприємств, у т.ч. ТОВ «МАРВЕЛ СТИЛЬ», та ознак їх фіктивності;

отриманою від ГУ ДФС у м. Києві податковою інформацією не підтверджено реальність здійснення ТОВ «ТЕРЕК ІНВЕСТ» господарських операцій з постачальниками та покупцями за період вересень-грудень 2017 року, аналізом єдиного державного реєстру судових рішень встановлено ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, в якій зазначена інформація, що «… група осіб діючи на території м. Києва на протязі 2017 року впровадили злочинную схему з мінімізації податкових зобов`язань підприємств реального сектору економіки шляхом документального оформлення безтоварних операцій з продажу товарно-матеріальних цінностей, надання послуг від підконтрольних ним підприємств з ознаками «фіктивності» зареєстрованих на підставних осіб серед яких у т.ч. ТОВ «ТЕРЕК ІНВЕСТ» … у кримінальному провадженні допитано службових осіб у т.ч. ТОВ «ТЕРЕК ІНВЕСТ», які надали показання щодо непричетності до реєстрації та діяльності підприємства …».

Виходячи з тексту Акта, позивач, на підтвердження задекларованих за результатами господарських операцій із зазначеними вище контрагентами сум податкового кредиту з ПДВ, під час перевірки надав договори, рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні та банківські виписки.

18.09.2018 Товариство подало заперечення до Акта (т. спр. 1, арк. 58-63), в яких вказало на недоведеність доводів Управління про нереальність господарських операцій. Позивач у запереченнях не спростував викладену в Акті інформацію про відсутність документів.

У позовній заяві Товариство зазначило, що документи, про відсутність яких вказано в Акті, були надані раніше, у відповідь на запит Управління від 07.05.2018.

До позовної заяви Товариство додало копію листа відповідача від 07.05.2018 № 6849/10/14-29-14-08-11 - запиту про надання документів (т. спр. 1, арк. 53-54), а також копію відповіді на запит - лист від 23.05.2018 № 23/05 (т. спр. 1, арк. 55).

До позовної заяви Товариство додало копію журналу видачі довіреностей, проекти проведення робіт, ліцензію, листи про результати розгляду робочої документації, протоколи перевірки якості вогнезахисту дерев`яних конструкцій, сертифікати відповідності (якості), журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості (які, за твердженнями позивача, були в наявності під час перевірки), звіт про дебетові та кредитові операції по поточному рахунку позивача, в якому відображено платежі до бюджету, документи на підтвердження використання у господарській діяльності придбаних у ТОВ «ФІН-КОРЕКТ», ТОВ «МАРВЕЛ СТИЛЬ», ТОВ «ТЕРЕК ІНВЕСТ» товарів.

На думку позивача «… відображення чи не відображення господарської операції в регістрах (в тому числі в оборотно-сальдових відомостях) та рахунках бухгалтерського обліку … не доводить дійсність та реальність … господарської операції …».

Суд встановив, що частину доданих до позовної заяви документів (в тому числі журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості) Товариство на запит Управління від 07.05.2018 № 6849/10/14/29-14-08-11 не надало.

22.08.2019 посадові особи Управління, які проводили перевірку, вручили керівнику Товариства запит про надання документів (т. спр. 2, арк. 234), проте, як вказано в «Акті щодо ненадання платником запитуваних документів до перевірки» від 22.08.2018 № 861/14-29-14-07/34607455 (т. спр. 2, арк. 235), документи позивач не надав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

У пункті 198.3 статті 198 Податкового кодексу України вказано, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Товариство, як вказано вище, задекларувало податковий кредит з ПДВ в сумі 151 170 грн.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі - Закон № 996),

бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У статті 9 Закону № 996 вказано, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов`язки платника податків, в тому числі: ведення в установленому порядку обліку доходів і витрат, складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів; подання на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів; неперешкоджання законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконання законних вимог такої посадової особи.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Документальна перевірка, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірки інших платників податків.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Актом встановлено, що Товариство під час перевірки не надало регістрів бухгалтерського обліку (тобто не підтвердило, що податкова звітність відповідає відомостям бухгалтерського обліку) та інших документів, надання яких є обов`язковим відповідно до вказаних норм Податкового кодексу України.

Позивач не надав суду доказів, які б спростували цю інформацію.

Відповідно до чинної у серпні 2018 року (22.08.2018 - дата Акта) редакції пунктів 44.6 та 44.7 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункті 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач скористався наданим йому статтею 44 Податкового кодексу України правом подати відповідачу регістри бухгалтерського обліку після завершення перевірки.

За таких обставин, суд визнав, що Товариство до прийняття відповідачем Рішення не довело належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами відповідні показники податкових декларацій.

З урахуванням цього, відповідач, на думку суду, правомірно встановив, що позивач допустив завищення суми податкового кредиту з ПДВ.

Іншим доводам Управління та контраргументам Товариства, зокрема, щодо наявності кримінальних проваджень, щодо неможливості здійснення контрагентами позивача господарської діяльності тощо, суд оцінки не дав. Встановлення наявності чи відсутності відповідних обставин, визначення їх впливу на результати перевірки позивача було би необхідним у тому випадку, якби платник податків, на виконання покладених на нього нормами Податкового кодексу України зобов`язань, надав би контролюючому органу докази належного відображення в бухгалтерському обліку відповідних господарських операцій.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 9, 12, 19, 77, 241-246, 250, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ИСКОБАР» (вул. Спаська, 56, кв. 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34607455) про визнання протиправним та скасування прийнятого 28.09.2018 Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) податкового повідомлення-рішення № 7 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна