Справа № 607/13460/19
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2019 Справа №607/13460/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Войнарський Андрій Йосифович до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Войнарський А.Й., пред`явила в суд позов до відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради у якому заявляє вимоги про визнання протиправними дій головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М. та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 001241 від 27 травня 2019 року, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки у ній не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, а саме: не встановлено за яке саме порушення правил дорожнього руху її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. До такого переконання вона прийшла проаналізувавши суть адміністративного правопорушення, яка викладена у спірній постанові з якої вбачається, що вона одразу порушила пункти 15.10. (в) та 15.10. (д) Правил дорожнього руху (далі ПДР), хоча посилання міститься лише на пункт 15.10 (в) ПДР. Також вказує, що інспектором не встановлено відстані для руху пішоходів, що залишилась. Для руху пішоходів залишається багато місця.

Представник відповідача подала відзив у якому зазначає, що позов ОСОБА_1 вважає безпідставним. Факт порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується фотоматеріалами. Звертає увагу на те, що позивачем була допущена саме стоянка, оскільки її транспортний засіб був розташований у місці де його виявив інспектор 14 хвилин. Те, що місце де був розташований автомобіль ОСОБА_1 є тротуаром підтверджується викопіюванням з Генерального плану, доданим до матеріалів справи. Окрім цього звертає увагу на те, що автомобіль позивача був розташований так, що повністю унеможливлював рух пішоходів у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явились. Останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що у задоволенні позву просить відмовити з мотивів, викладених у відзиві.

За даних обставин суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне:

27 травня 2019 року головним спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомівим В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 001241 згідно якої ОСОБА_1 , 24 травня 2019 року о 1150 год. на транспортному засобі «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Качали, 1, здійснила стоянку на тротуарі, чим порушила вимоги пункту 15.10 (в) ПДР та створила перешкоду для руху пішоходів.

Вказаною постановою позивач притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 15.10 (в) ПДР визначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Тротуар елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном (пункт 1.10 ПДР)

Відповідно до частини 3 ст. 122 КУпАП, порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, є адміністративним правопорушенням за яке передбачено відповідальність у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення входить не лише сам факт порушення правил стоянки, а і та обставина, що це потягло за собою перешкоду для руху або загрозу безпеці руху.

Це є очевидним, адже якщо перешкоди для руху або загроза безпеці руху відсутні, то таке порушення правил зупинки кваліфікується за зовсім іншою правовою нормою, а саме: частиною 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, той факт, що стоянкою позивача було створено перешкоди для руху пішоходів входить до предмету доказування у даній справі.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Я уже зазначено вище, у спірній постанові міститься посилання на те, що здійснивши стоянку, ОСОБА_1 чинила перешкоди для пішоходів.

Остання заперечує такий факт і стверджує, що її автомобіль таких перешкод не чинив.

На спростування таких доводів та підтвердження обставин, викладених у спірній постанові, представник відповідача не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

З наданих фотоматеріалів вказані обставини однозначно встановити неможливо.

Окрім цього слід зазначити, що представником відповідача не надано належних доказів того, що та ділянка дороги де позивач здійснила зупинку, є тротуаром.

У цьому контексті суд взяв до уваги витяг із генерального плану, наданий представником відповідача, з якого вбачається, що частина території, котра прилягає до будинку АДРЕСА_1 ) є тротуаром, а решта «двором».

З наданих фотоматеріалів неможливо встановити, чи те місце де припаркований автомобіль позивача є тротуаром, чи уже двором.

Ситуація обтяжена і тим, що тротуар у даній ділянці дороги не відокремлений від проїзної частини, а тому водію проблематично встановити де його межі.

Згідно статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони, а отже і всього складу, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М., щодо складання спірної постанови то тут слід зазначити наступне.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнавати протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

Відтак, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання неправомірними дій головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М., щодо складання спірної постанови до задоволення не підлягає.

Суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 001241 від 27 травня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 30 вересня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка