Справа № 320/894/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/894/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Файдюка В.В.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» (далі - ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - ГУ ДФС у Київській області, відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 2), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку № 864134/39771066 від 30.07.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 року в ЄРПН;

-визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань розгляду скарг №25133/39771066/2 від 17.08.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 року в ЄРПН;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 418 від 31.07.2017 року, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) - ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Акціонерне Товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської», індивідуальний податковий номер: 6, з моменту коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 15.08.2017 року;

-визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН № 657769/39771066 від 19.04.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 від 31.07.2017 року;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 419 від 31.07.2017 року, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) - ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) - Публічне Акціонерне Товариство «Дарницький Завод ЗБК», індивідуальний податковий номер: 8, з моменту коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 15.08.2017 року;

-зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ДФС України протиправно прийняла рішення про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних, оскільки позивач добросовісно надав затребувані контролюючим органом пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрацію яких було зупинено.

Також, позивач зауважив, що сума ПДВ за спірними накладними № 418 та № 419 включена до податкового зобов`язання ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» за звітний період липня 2017 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2017 року, та прийнята ДПІ у Подільському районі м. Києва без зауважень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку № 864134/39771066 від 30.07.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН. Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії з питань розгляду скарг №25133/39771066/2 від 17.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 418 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вантажні перевезення "Столиця-Сервіс", індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської", індивідуальний податковий номер: 6. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН № 657769/39771066 від 19.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 від 31.07.2017. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 419 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вантажні перевезення "Столиця-Сервіс", індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Публічне акціонерне товариство "Дарницький Завод ЗБК", індивідуальний податковий номер: 8.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ГУ ДФС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянт наголошує на тому, що під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній № 418 від 31.07.2017 року контролюючим органом встановлено відсутність первинних документів, а саме: щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, рахунків-фактур, актів приймання-передачі товарів.

Одночасно, під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній № 419 від 31.07.2017 року, контролюючим органом встановлено відсутність:

-додатку №1 до договору оренди вантажного автомобіля №6/2017 від 01.07.2017 року, який має бути відповідно до п.4 даного договору, та визначати порядок розрахунків між орендарем (ТОВ «ВП «Столиця - Сервіс») та орендодавцем (ФОП ОСОБА_1 .);

-документів (договори, довіреності, акти керівного органу платника податку), якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-актів приймання-передачі та рахунків-фактур відповідно до Договорів: про надання транспортних послуг №12/05/2017 від 15.05.2017 року між позивачем та ТОВ«КЕСАДА»; на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів №2016/АБК-52 від 04.10.2016 року; про надання послуг перевезення вантажу №10/07-2017 від 01.07.2017 року;

-будь-яких розрахункових документів, платіжних доручень або банківських виписок на підтвердження факту оплати позивачем за товар, факту оплати покупцем (ТОВ «Дарницький завод ЗБК») за товар, факти оплати послуг відповідно до вищезазначених договорів перевезення;

-документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором (а саме пп. 1.6 п.1, пп. 3.1.3 та пп. 3.1.4 п. З Договору поставки №346 від 01.11.2016 року) та законодавством.

Головне управління ДФС у Київській області звертає увагу суду, що при винесенні рішення, суд першої інстанції мав керуватися Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», а не тим законодавством, яке діяло на момент зупинення оскаржуваних податкових накладних.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка знаходиться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» зареєстровано 28.04.2015 року за № 0033874, знаходиться за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 22, основний вид економічної діяльності згідно з кодом КВЕД 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 29.04.2015 року за № 18 зареєстровано Броварським ОДПІ ГУ ДФС у Київській області як платник податків та за № 9309 як платник єдиного внеску.

На виконання пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкові накладні від 31.07.2017 року № 418 та № 419 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.08.2017 року.

15 серпня 2017 року позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкові накладні від 31.07.2017 року № 418 та № 419 прийняті, але їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ризиків, що визначені пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

У якості конкретного критерію оцінки ступеня ризиків у вказаних квитанціях зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2505. У цій же квитанції позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

17 квітня 2018 року ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» подало до ГУ ДФС у Київській області письмові пояснення вих. № 170418 та копії документів необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 419 від 31.07.2017 року, а саме: видаткова накладна № 3755 від 31.07.2017 року, договір оренди автомобіля № 6/2017 від 01.07.2017 року, договір на транспортне обслуговування № 2016/АБК-52 від 04.10.2016 року, договір оренди автомобілів № 13/07/2017 від 20.06.2017 року, договір поставки № 346 від 01.11.2017 року, договір надання транспортних послуг № 12/05/2017 від 15.05.2017 року, договір про надання послуг перевезення вантажу №13/07/2017 року від 20.06.2017 року, договір купівлі-продажу № 0110 від 01.10.2016 року, видаткова накладна № 3972 від 31.07.2017 року, товарно-транспортні накладні № 21018, № 21023, № 21021, № 21024, № 21020 від 31.07.2017 року.

Втім за результатами розгляду наданих пояснень та документів, комісія ДФС України рішенням від 19.04.2018 року № 657769/39771066 відмовила у реєстрації податкової накладної № 419 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття вказаного рішення слугувало ненадання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

27 липня 2018 року позивач подав до ГУ ДФС у Київській області письмові пояснення вих. № 270718 та копії документів необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної № 418 від 31.07.2017 року, а саме: видаткові накладні за період з 03.07.2017 року по 31.07.2017 року договір поставки № 17/10 від 01.10.2016 року, оборотно сальдова відомість по рахунку 361 від 26.07.2018 року, акт звірки взаєморозрахунків на липень 2017 року по Акціонерному товариству "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської", договір поставки № 17/10 від 01.10.2016 року, квитанцію № 1 від 27.07.2017 року, квитанцію № 1 від 15.08.2017 року, товарно-транспортні накладні за період 01.07.2017 року по 31.07.2017 року.

Однак за результатами розгляду наданих пояснень та документів, комісія ДФС України рішенням від 30.07.2018 року № 864134/39771066 відмовила у реєстрації податкової накладної № 418 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В якості підстави прийняття зазначеного вище рішення контролючий орган вказав, що платником податку не надано копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

На рішення комісії ДФС України від 30.07.2018 року № 864134/39771066 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 позивачем було подано скаргу.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг № 25133/39771066 від 17.08.2018 року скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії без змін.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що доказів наявності у поданих, як до податкового органу так і суду, первинних документах дефекту стосовно форми, змісту або походження, які в силу вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, які спричинили б втрату такими документами юридичної сили, відповідачами до суду не надано.

Також суду не повідомлено, які конкретно документи могли б підтвердити реальність здійснення господарських операцій, що були витребувані податковим органом та не були надані позивачем.

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що сума ПДВ за спірними накладними № 418 та № 419 від 31.07.2017 року включена до податкового зобов`язання позивача за липень 2017 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2017 року, яка прийнята податковим органом без будь-яких зауважень та знаходиться в матеріалах справи, отже у позивача наявні передбачені законодавством документи, які свідчать про проведення господарських операцій між ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» та контрагентами та були надані контролюючому органу у достатньому обсязі, а відтак відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), чинній на час виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

В абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України зазначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

За приписами абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Керуючись п. 201.16.1. ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Матеріалами справи підтверджено, що 15.08.2017 року позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до яких податкові накладні від 31.07.2017 № 418 та № 419 прийняті, але їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ризиків, що визначені пунктом 6 Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії оцінки № 567).

У якості конкретного критерію оцінки ступеня ризиків у вказаних квитанціях зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2505. У цій же квитанції позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Пунктом 6 Критеріїв оцінки № 567 визначено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Який із трьох критеріїв, передбачених п. 6 Критеріїв оцінки № 567, був виявлений податковим органом у даному випадку, в квитанції від 15.08.2017 року - не зазначено.

Разом з тим, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно з Критеріями оцінки № 567, залежить від виявленого податковим органом критерію оцінки ступеня ризиків.

Таким чином, позивачу фактично не було повідомлено який саме перелік документів йому необхідно надати до податкового органу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних № 418 та № 419 від 31.07.2017 року.

Зазначена обставина, за висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18, є достатньою підставою для задоволення даного позову.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

17 квітня та 27 липня 2018 року ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» подало до ГУ ДФС у Київській області письмові пояснення та копії документів необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних № 419 та № 418 відповідно.

За результатами розгляду наданих пояснень та документів, комісія ДФС України рішеннями від 19.04.2018 року № 657769/39771066 та від 30.07.2018 року № 864134/39771066 відмовила у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.16.3. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

-реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

-відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Суд першої інстанції встановив, що позивач скористався правом на адміністративне оскарження рішення комісії ДФС України від 30.07.2018 року № 864134/39771066 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418, втім його скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії без змін.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Київській області зазначає, що під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по податковій накладній № 418 від 31.07.2017 року контролюючим органом встановлено відсутність первинних документів, а саме: щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, рахунків-фактур, актів приймання-передачі товарів.

Та відповідно по податковій накладній № 419 від 31.07.2017 року контролюючим органом встановлено відсутність:

-додатку №1 до договору оренди вантажного автомобіля №6/2017 від 01.07.2017 року, який має бути відповідно до п.4 даного договору, та визначати порядок розрахунків між орендарем (ТОВ «ВП «Столиця - Сервіс») та орендодавцем (ФОП ОСОБА_1.);

-документів (договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку), якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-актів приймання-передачі та рахунків-фактур відповідно до Договорів: про надання транспортних послуг №12/05/2017 від 15.05.2017 року між позивачем та ТОВ«КЕСАДА»; на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів №2016/АБК-52 від 04.10.2016 року; про надання послуг перевезення вантажу №10/07-2017 від 01.07.2017 року;

-будь-яких розрахункових документів, платіжних доручень або банківських виписок на підтвердження факту оплати позивачем за товар, факту оплати покупцем (ТОВ «Дарницький завод ЗБК») за товар, факти оплати послуг відповідно до вищезазначених договорів перевезення;

-документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором (а саме пп. 1.6 п.1, пп. 3.1.3 та пп. 3.1.4 п. З Договору поставки №346 від 01.11.2016 року) та законодавством.

Однак, судом першої інстанції встановлено, що у якості конкретного критерію оцінки ступеня ризиків у квитанції від 15.08.2017 року зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2505. У цій же квитанції позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Вказаний вище перелік документів, необхідний для реєстрації податкової накладної № 419 був зазначений відповідачем лише у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

Докази надання такого переліку позивачу до прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 у матеріалах справи відстуні.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо достатності поданих ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» документів та пояснень на вимогу контролюючого органу, оскільки перелік витребуваних документів не був в достатній мірі конкретизований відповідачем 1.

Також, в апеляційній скарзі ГУ ДФС у Київській області вказує на застосування застарілих норм матеріального права, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

За приписами п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова № 117) установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 р. зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. N 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 р. не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

В рішенні суд першої інстанції застосував приписи: Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 року № 567, Постанови Кабінету міністрів «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 року № 190, Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» від 13.06.2017 року № 566, Наказу Державної фіскальної служби України «Про затвердження Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» від 26.06.2017 року № 450.

Однак суд першої інстанції, проаналізувавши документи, які позивач подав контролюючому органу на вимоги квитанції від 15.08.2017 року, зазначив, що вказні документи надані у відповідності до вимог пунтів 14-16 Постанови № 117.

Доводи апелянта про те, що позивачем надано не повний пакет документів, зазначений у п. 14 Постанови № 117 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки станом на час подання податкових накладних № 418 та № 419 від 31.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та станом на час зупинення реєстрації, діяли Критерії оцінки № 567 та на підставі пункту 6, яких була зупинена реєстрація вказаних податкових накладних.

А відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б спростували висновки Київського окружного адміністративного суду, викладені ним у рішенні від 04.06.2019 Головне управління ДФС у Київській області не надало.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача та поверненню не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є. Пилипенко

В.В. Файдюк