Справа № 320/313/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року справа № 320/313/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними та дискримінаційними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач, Фастівського об`єднаного управління ПФУ Київської області), в якому позивач, з урахуванням додаткових обґрунтувань позовних вимог, просить суд:

- дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в частині відмови та перерахунку пенсії згідно вимог ч. 2 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ із врахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV - визнати протиправними та дискримінаційними;

- зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплачувати пенсію відповідно до ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням ч. 2 ст. 42 Закону України №1058 згідно Порядку, затвердженого постановою КМУ №795 від 30.10.2013 в редакції постанови КМУ №486 від 12.07.2017, з 01.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та інвалідом ІІ групи, захворювання якого пов`язане з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС.

Пенсію по інвалідності Фастівське об`єднане управління ПФУ Київської області нараховує та виплачує позивачу відповідно до пункту 9 Порядку обчислення пенсії по інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 по формулі із застосуванням величини середньомісячної заробітної плати за 2006 рік - 928,81 грн. та згідно вимог частини першої статті 54, статті 57 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі відшкодування фактичних збитків за роботу у зоні відчуження.

У відповідності до частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі зростання показника середньої заробітної плати в Україні - пенсії підвищуються в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 01.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ.

Відповідно до вимог частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" проведено перерахунок пенсії всім пенсіонерам, взявши величину середньомісячної заробітної плати для перерахунку пенсії за три роки (2016-2016 роки) - 3764,40 грн.

Проте Фастівським об`єднаним управлінням ПФУ Київської області не проведено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що обчислення середньомісячного заробітку, з якого визначено розмір його пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2006 рік суперечить вимогам статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та частині другій статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з 01.10.2017 проведені перерахунки пенсій, призначених згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та здійснено осучаснення заробітної плати шляхом врахування показника середньої заробітної плати 3764,40 грн та переглянуто величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1%.

Відповідач вказує, що позивачу для врахування показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. слід перейти з пенсії, яка призначена на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на різновиді якої він власне перебуває, на пенсію по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а даний перехід є для нього недоцільним, оскільки розмір його пенсії буде меншим.

Відтак, порядок підвищення розміру доплат, пенсій та компенсацій позивачу обчислюється за нормами статті 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а розмір такої пенсії встановлюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Позивачем 21.03.2019 надано до суду додаткові обґрунтування, в яких останній зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, на яку посилається відповідач, затвердила Порядок обчислення пенсії (тобто нарахування) особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не перерахунок розміру пенсії.

Єдина стаття, на переконання позивача, яка встановлює порядок підвищення (перерахунок) розміру пенсії на законодавчому рівні - стаття 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із врахуванням умов і в порядку, встановлених частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

30 жовтня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №795 "Деякі питання реалізації ч.2 ст.42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою затверджено Порядок перерахунку пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 3 вказаної постанови (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486) встановлено, що перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відтак, позивач вказує на відсутність законодавчих перешкод для проведення перерахунку його пенсії.

Присутній у судовому засіданні 21.03.2019 позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

У судове засідання, призначене на 23.05.2019, сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином та своєчасно.

Разом з цим, у матеріалах справи міститься заява позивача про слухання справи за його відсутності.

Відповідно до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Протокольною ухвалою суду від 23.05.2019 постановлено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 замінено відповідача по справі Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Фастівським МРУ ГУ МВС України в Київській області 28.02.1997 (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями посвідчення серії НОМЕР_2 , виданим 30.01.2007 та вкладкою НОМЕР_5 , виданою 30.01.2007 (а.с. 4).

Відповідно до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС від 19.12.2006 №8128-9598 Центральною міжвідомчою експертною комісією на засіданні №21 від 12.12.2006 розглянуто звернення позивача та надану документацію на предмет встановлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і встановлено основний діагноз: "Гіпертонічна хвороба ІІ ст. кризовий перебіг. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з правобічною пірамідною недостатністю, статокоординаторними порушеннями, цефалгічним синдромом".

Згідно з експертним висновком захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 20).

Згідно виписки із акту огляду МСЕК до довідки від 23.01.2007 серії КИО-І №294209 позивачу з 23.01.2007 встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 18).

ОСОБА_1 також є інвалідом війни 2-ї групи (посвідчення серії НОМЕР_3 , видане Фастівським управлінням праці та соціального захисту населення 24.12.2007), що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 15).

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Фастівському об`єднаному управлінню ПФУ Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

05 листопада 2018 року позивач звернувся до Фастівського об`єднаного управління ПФУ Київської області із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.10.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VІІІ, частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки (а.с. 16-17).

Листом від 19.11.2018 №200/З-01 Фастівське об`єднане управління ПФУ Київської області повідомило позивача про те, що обчислення розміру його пенсії здійснюється відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, а тому врахування іншого показника, ніж середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", чинним законодавством не передбачено.

Також у даному листі відповідач зазначив, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з 01.10.2017 проведено перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснено осучаснення заробітної плати шляхом врахування показника середньої заробітної плати 3764,40 грн. і переглянуто величину оцінки одного року страхового стажу, яка дорівнює 1%. Оскільки пенсію призначено позивачу за нормами іншого Закону, підстав для врахування показника середньої заробітної плати в розмірі 3764,40 грн. немає (а.с. 21).

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі - Порядок №1210).

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в пункті 6 частини першої статті 92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із статтею 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частин першої та третьої статті 54 Закону №796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок №1210.

Згідно з пунктом 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Відповідно до п.9-1 Порядку №1210 за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Статтею 67 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено порядок підвищення розміру доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом №796-XII.

Згідно з вказаною статтею передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом України від 03.10.2017 №2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії" (далі - Закон №2148-VII, який набрав чинності 11.10.2017) внесено зміни до Закону №1058-IV, зокрема, частину другу статті 42 викладено в наступній редакції:

"Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини".

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що у разі зростання в порівнянні з попереднім роком величини середньої заробітної плати в Україні, розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №796-XII, підлягає перерахунку та підвищенню в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону №1058-IV.

Механізм перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №795, якою затверджено Порядок перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №795; в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486).

Відповідно до пункту 2 Порядку №795 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться перерахунок.

Згідно з пунктом 3 Порядку №795 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" - особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 5 Порядку №795 перерахунок пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який відповідно до законодавства врахований для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення. Коефіцієнт збільшення визначається за формулою, встановленою пунктом 4 Порядку №795.

Таким чином, положення Порядку №795 застосовуються у випадку, коли перерахунок пенсії здійснюється відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV, тоді як сама пенсія може бути обчислена та призначена, в тому числі, відповідно до Закону №796-ХІІ, як має місце у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності, розраховану відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №1210, і звернувся до відповідача із заявою саме про перерахунок цієї пенсії.

В свою чергу, норми Закону №796-XII не містять положення, що при перерахунку пенсій, призначених за Законом №796-XII, середньомісячний заробіток визначається Кабінетом Міністрів України, тобто, будь-яких обмежень для прямого застосування частини другої статті 67 Закону № 796-XII при здійсненні перерахунку пенсій, призначених відповідно до цього Закону, не передбачено. Такий перерахунок має здійснюватися системно з урахуваннями приписів Закону №1058-IV.

Крім того, суд звертає увагу на дискримінацію осіб, до яких відноситься позивач, в порівнянні з іншими категоріями пенсіонерів - чорнобильців (особами, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю), яким здійснено розрахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки. Внаслідок цього розмір їхньої пенсії є істотно нижчим в порівнянні з учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з числа військовослужбовців військової служби.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини сформулював дискримінацію як "відмінність у ставленні до осіб, які знаходяться в аналогічних або відповідним чином схожих ситуаціях" (справа №21184/05 "Карсон та інші проти Сполученого Королівства", 16 березня 2010 року; справа №13378/05 "Бьорден проти Сполученого Королівства", 29 квітня 2008 року).

Згідно статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Закон України від 06.09.2012 №5207-VI "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", визначаючи організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина, допускає можливість дискримінації лише у випадках, коли різне поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та висновки Європейського суду, можна дійти висновку, що особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, які не були військовослужбовцями строкової служби, зазнають відмінного ставлення до себе, що є ознакою дискримінації.

Указ Президента України від 05.07.2018 №196/2018 "Про додаткові заходи з відродження територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, із соціального захисту постраждалих осіб, безпечного поводження з радіоактивними відходами" зобов`язує Кабінет Міністрів України забезпечити поліпшення соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема: ужити заходів щодо підвищення розміру пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні; передбачати щорічне фінансування видатків на виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на рівні, необхідному для своєчасного проведення виплат та забезпечення визначених законодавством гарантій зазначеним особам.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch V. The United Kingdom " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS V. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що призначення позивачу пенсії відповідно до статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не виключає можливості перерахунку такої на підставі статті 67 цього Закону з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Механізм такого перерахунку визначається постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №795, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486.

Відтак, вимога позивача про визнання протиправними дій Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно вимог статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №795, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486, з 01.10.2018, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В силу положень частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.05.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Так, Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20 травня 2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Суд звертає увагу на те, що рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у перерахунку пенсії має містити вичерпні підстави для такого рішення, з метою гарантування права особи на оскарження такого рішення та запобігання можливим подальшим діям, направленим на позбавлення соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та неодноразовому зверненню особи до суду за захистом своїх прав.

Суд зазначає, що дискреційні функції відповідача як суб`єкта владних повноважень стосовно відмови у перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, оскільки такі рішення мають відповідати положенням чинного законодавства та можуть бути оскаржені у судовому порядку.

З урахуванням тієї обставини, що під час розгляду справи у суді були встановлені факти неправомірної відмови позивачу у перерахунку пенсії, суд вважає, що у даному випадку у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов`язання Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №795, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486.

Щодо дати призначення пенсії позивачу, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 45 Закону 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Враховуючи дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - 05.11.2018 та положення статті 45 Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що пенсія підлягає перерахунку з 01.11.2018.

Відтак у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу пенсію за період з 01.10.2017 по 31.10.2018 слід відмовити.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню зі сторін не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно вимог статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40, ідентифікаційний код 22933548) провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) пенсію відповідно до статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 №795, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2017 №486, з 01.11.2018.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 27.09.2019.

Суддя Кушнова А.О.