Справа № 480/1341/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.Справа № 480/1341/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача: Коваленка О.І.,

представника відповідача: Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року, суддя С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 18.06.19 року по справі № 480/1341/19

за позовом Приватне підприємство "Согор"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Согор", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про те, що ПП «Согор» здійснює пасажирські перевезення наземним транспортом міського та приміського сполучення, а тому, відповідно до п. 197.1.8 ч. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняється від оподаткування операції щодо постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом, тарифи на які регулюються в установленому законом порядку. Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не передбачено відповідальності за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних стосовно податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складених на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Підприємством складались зведені податкові накладні на постачання товарів для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість. Контролюючий орган не мав права застосовувати штрафні санкції до позивача, не дивлячись на порушення строків реєстрації вказаних податкових накладних.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 04.04.2019 № . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області на користь Приватного підприємства "Согор" сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019 замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Сумській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Сумській області.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.09.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних по ПП «Согор» за березень, квітень, жовтень, листопад 2017 року; січень, березень, квітень, червень, серпень - грудень 2018 року; та січень 2019 року, результата якої оформлені актом від 14.03.2019 № 756/18-28-54-12/23049440.

У висновках акту перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України у зв`язку з порушенням термінів реєстрації податкових накладних на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 1033519,07 грн.

На підставі вказаних висновків акту перевірки ГУ ДФС у Сумській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.04.2019 № , яким до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 10% від суми 1033519,07 грн., що становить 103353,91 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

В правовідносинах, що склались між сторонами по справі спірним є наявність чи відсутність підстав для застосування до позивача штрафу, передбаченого п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Як свідчать матеріали справи основним видом економічної діяльності позивача є 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, позивач здійснює пасажирські перевезення наземним транспортом міського та приміського сполучення.

Відповідно до п. 197.1.8 ч. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, звільняються від оподаткування операції щодо постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом (крім таксі), тарифи на які регулюються в установленому законом порядку.

Згідно з п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 199.2 ст. 199 Податкового кодексу України, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Згідно з п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 ст.198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Судовим розглядом встановлено, що позивач частково здійснює послуги по перевезенню пасажирів міським пасажирським транспортом, які звільнені від оподаткування ПДВ на підставі п.п. 197.1.8 ч. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України. Постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом підприємство здійснює на підставі договорів з Сумською міською радою. Всі інші види господарської діяльності оподатковуються ПДВ.

Отже, відповідно до ст. 198.5 та ст. 199 Податкового кодексу України для платників податку на додану вартість, в діяльності яких одночасно мають місце і оподатковувані і неоподатковувані операції, основна відмінність діючого з 1 липня 2015 року порядку формування податкового кредиту в порівнянні з попередніми звітними періодами полягає в тому, що та частина податку на додану вартість, яка раніше не могла бути включена до складу податкового кредиту, оскільки припадала на частку неоподатковуваних операцій, зараз до податкового кредиту включається, але одночасно донараховується, розрахунково-визначена відповідна сума умовних податкових зобов`язань. У разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, донарахування таких податкових зобов`язань здійснюється шляхом складання зведеної податкової накладної не пізніше останнього календарного дня відповідного звітного періоду на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Наказом Мінфіну від 31.12.2015 року № 1307 "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 року за № 137/28267 затверджено форми податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (надалі по тексту - Порядок № 1307).

Відповідно до п. 11 Порядку № 1307, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування, у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", рядок "Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта" не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Враховуючи вказане вище, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17.

З урахуванням того, що позивач здійснює пасажирські перевезення як приміського сполучення, які не звільнені від оподаткування, так і пасажирські перевезення міським пасажирським транспортом, тарифи на які регулюються в установленому законом порядку, а тому звільнені від оподаткування, підприємством, з метою визначення бази оподаткування відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України та в порядку п. 189.1 ст. 189, п. 199.2 ст. 199 Податкового кодексу України подаються декларації з ПДВ з визначенням частки використаних товарів/послуг в оподаткованих операціях, виходячи з даних за попередній рік.

З метою обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем подано до суду апеляційної інстанції пояснення по справі від 26.09.2019 року до яких долучено копії податкових накладних та податкових декларацій.

Колегією суддів досліджено надані позивачем податкові накладні, а саме щодо яких камеральною перевіркою виявлені порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН та встановлено, що у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначив ПП «Согор», у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця) проставлено умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначено, що вказані податкові накладні є зведеними, не підлягають наданню отримувачу (покупцю) тип причини "09". Тобто, складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

З урахуванням вказаних вище встановлених обставин справи, висновки податкового органу за результатами проведеної камеральної перевірки, викладені в акті є протиправними, оскільки підприємство за спірними податковими накладними/розрахунками коригування звільняється від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявністю двох обов`язкових складових: податкові накладні не надавались отримувачу (покупцю) та, водночас, були складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасуванню, оскільки операції, відображені в податкових накладних, відносно яких проведено камеральну перевірку контролюючим органом звільнені від оподаткування.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року по справі № 480/1341/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 01.10.2019 року