Справа № 2а-11794/11/1270
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа № 2а-11794/11/1270

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року (повний текст складено 05 липня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 2а-11794/11/1270 (суддя в 1 інстанції Шембелян В.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр України» до Головного управління ДФС у Луганській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення - рішення № від 08.12.2011 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов зазначений адміністративний позов. Свої вимоги позивач обґрунтовував посиланням на ті обставини, що Ленінською МДПІ у м. Луганську був порушений порядок проведення невиїзної документальної перевірки, оскільки документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Місцезнаходження позивача: 91039, м. Луганськ, Ленінський р-н, Аеропорт. В акті від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 встановлено, що фактично позивач знаходиться за адресою: м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 4а, проте, фактичним місцезнаходженням є: 02090, м. Київ, вул. Сосюри, 69, за цією адресою знаходиться головний офіс компанії, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи. Крім того, усі суми ПДВ, що заявлені до бюджетного відшкодування, підтверджені податковими накладними, порушень щодо їх оформлення перевіркою не встановлено, так само і порушень щодо ведення бухгалтерського обліку, в тому числі й відносно оформлення первинних бухгалтерських документів. Порушення контрагентами контрагента позивача породжує негативні наслідки безпосередньо для контрагентів контрагента позивача і не може впливати на право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ. Таким чином, позивач вважає, що ним правомірно заявлено до бюджетного відшкодування суму податкового відшкодування суму ПДВ за серпень 2010 року на суму 460547 грн.

16 січня 2012 року через канцелярію Луганського окружного адміністративного суду представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції м. Луганську від 08.12.2011 № про зменшення ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2010 року на суму 460 547 грн; зобов`язати Ленінську міжрайонну державну податкову інспекцію у м. Луганську подати Головному управлінню Казначейства у Луганській області висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету за серпень 2010 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 № 1396 на суму 460 547 грн; стягнути на користь ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» з Державного бюджету України через Головне управління Казначейства у Луганській області бюджетне відшкодування з податку па додану вартість за серпень 2010 року в сумі 460 547 грн. та стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» судові витрати у розмірі 2008 грн (том 1, арк.справи 90-91).

17 січня 2012 року ухвалою Луганського окружного адміністративного суду було допущено заміну первинного на другого відповідача по справі № 2а-11794/11/1270 Головне управління Державного казначейства України в Луганській області на його правонаступника - управління Державної казначейської служби України у м. Луганську Луганської області.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2012, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.12.2011 №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (том 1, арк.справи 158-161).

У зв`язку з незаконним захопленням будівлі Луганського окружного адміністративного суду матеріали справи були втрачені.

Луганський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.07.2015 відновив втрачене судове провадження в адміністративній справі № 2а-11794/11/1270 в частині: адміністративного позову, копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна», копії довідки ЄДРПОУ, копії статуту ТОВ «Авіакомпанія ЮТейр-Україна», копії акту від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430, копії податкового повідомлення-рішення від 08.12.2011, копії договору оренди нежилого приміщення від 07.04.2011 №07.24-2011, копії дозволу від 26.07.2011 № 643 на початок роботи приміщень офісу ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна», копії заяви ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 26.12.2011 № 1751 про долучення матеріалів до справи копії платіжного доручення від 27.12.2011 № 2884 про сплату судового збору, копії заяви ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 13.01.2012 № 067 про уточнення адміністративного позову, копії заперечень на адміністративний позов Управління Державної казначейської служби України у місті Луганську Луганської області від 10.01.2012 № 02-06/87, копії заперечень на адміністративний позов представника Ленінської міжрайонної державної податкової інспекція у місті Луганську, копії апеляційної скарги ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 10.02.2012 № 226, копії платіжного доручення від 10.02.2012 № 316 про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, копії апеляційної скарги Ленінської міжрайонної державної податкової інспекція у місті Луганську від 10.02.2012 № 4859/10, копії заперечень на апеляційну скаргу ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна», копії касаційної скарги Ленінської міжрайонної державної податкової інспекція у місті Луганську від 03.04.2012 № 1078/10, копії касаційної скарги ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 05.04.2012 № 688, копії листа ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 27.04.2012 № 849, копії заперечень ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» від 19.04.2012 № 771 на касаційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекція у місті Луганську; ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 про залишення позову без руху, ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 03.01.2012 про відкриття провадження в справі, постанови Луганського окружного адміністративного суду від 31.01.2012, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.02.2012 про відкриття апеляційного провадження, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.02.2012 про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2012 про відкриття апеляційного провадження, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.02.2012 про закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду, ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2012 (том 1, арк.справи 169-171).

Постановою Верховного Суду від 31.07.2018 (справа № 2а-11794/11/1270 касаційне провадження №К/9901/529/18; К/9901/530/18) скасовано рішення судів першої та другої інстанції в цій справі, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 2, арк.справи 50-56).

Рішення суду касаційної інстанції мотивоване тим, що матеріали відновленого судового провадження в адміністративній справі № 2а-11794/11/1270 не містять первинних документів, які б підтверджували фактичне виконання господарських операцій позивача з контрагентами.

Судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки обставинам справи щодо реальності вчинення спірних господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Систем Ам», Товариством з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2» та ПАТ «Укрнафта», судами не з`ясовано умов відповідних взаємовідносин, специфіки кожної господарської операції позивача з відповідними контрагентами. З метою дослідження фактичного придбання товарів та послуг судам необхідно було аналізувати умови договорів з контрагентами, досліджувати первинні бухгалтерські документи, складені під час здійснення господарських операцій, їх відповідність вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з`ясовувати порядок та вартість поставки товарів/послуг відповідно до умов договорів, мету придбання таких товарів/послуг, економічну доцільність придбання товарів/послуг у контрагентів.

Верховний Суд зазначив, що при новому розгляді справи судам слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити обставини справи, належним чином їх оцінити, перевірити, якими доказами вони підтверджуються, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 змінено назву позивача з ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» на ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» (том 6, арк.справи 71-72).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 замінено відповідача Ленінську міжрайонну державну податкову інспекцію у м. Луганську на Луганську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області, залучено Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби до участі у справі як другого відповідача (том 6, арк.справи 92-93).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 замінено відповідача - Луганську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області на правонаступника - Головне управління ДФС у Луганській області (том 6, арк.справи 190-191).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 2а-11794/11/1270 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську від 08.12.2011 року № про зменшення TOB «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2010 року на суму 460 547,00 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1004,00 грн. (том 6, арк.справи 235-240).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - Головне управління ДФС у Луганській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (том 7, арк.справи 2-7).

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем було подано до Ленінської МДПІ у м. Луганську декларацію за серпень 2010 року з розрахунком суми бюджетного відшкодування ПДВ, внаслідок чого контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складено акт від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430. На підставі зазначено акту винесено податкове повідомлення-рішення від 08.12.2011 № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 460547,00 грн. Підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало те, що обов`язковими умовами при отриманні права на бюджетне відшкодування суми ПДВ є надмірна сплата цього податку до Державного бюджету України, а також реальність здійснення операцій. Докази, надані позивачем стосовно того, що реальність постачання товарів з боку спірних контрагентів підтверджується усіма необхідними документами, що містять відомості про господарські операції, є необгрунтованими, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували фактичне виконання господарських операцій. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна» протягом тривалого часу купувало через посередників паливо в осіб, які відсутні за юридичними адресами, не мають достатньої чисельності кваліфікованого персоналу, приміщень, необхідних для здійснення господарських операцій, податкову звітність до контролюючого органу не подають, систематично не сплачують податки. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» (на даний час ТОВ «Авіакомпанія «Азур Ейр Україна»), код за зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Луганської міської ради 26.09.2008, перебувало на податковому обліку в Ленінській МДПІ у м. Луганську з 29.09.2008 № 674 (том 1, арк.справи 19), що також визнається сторонами.

Податковим органом була проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2010 року у розмірі 460547,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку за серпень 2010 року у сумі 460547,00 грн.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2011 № , яким позивачу зменшено сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2010 року на суму 460547,00грн (том 1, арк.справи 44-76).

На підставі вказаного акту перевірки Ленінською МДПІ у м. Луганську прийнято податкове повідомлення-рішення від 08 грудня 2011 року № , яким товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2010 року у сумі 460 547 грн. (том 1, арк.справи 77).

Відповідно до підпунктів 7.4.1 та 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з вимогами підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Проте, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Аналізуючи акт позапланової виїзної документальної перевірки позивача від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430, колегія суддів враховує ті обставини, що фактично вона проводилася на підставі податкових декларацій позивача та уточнюючих розрахунків за 07.2010-08.2010; відомостей з реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, установчих та реєстраційних документів, а також податкової інформації стосовно контрагентів позивача по ланцюгам постачання. Жодного посилання на будь-які первинні документи позивача щодо господарських операцій з його безпосередніми контрагентами акт перевірки не містить.

В акті від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 дійсно зазначено, що заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2010 року була перевірена в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки, результати якої оформлено актом від 10.01.2011 № 2/23-616/36129430, якою не встановлено порушень при нарахуванні податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ за липень 2010 в сумі 460547,00 грн.

За результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» з платниками, установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, первинні та інші документи яких у судовому порядку визнані недійсними (том 1, арк.справи 45-49).

З посиланням на акт перевірки позивача від 10.01.2011 № 2/23-616/36129430 в акті від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 податковий орган зазначає, що основними постачальниками товарів та послуг у липні 2010 року були: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кребо Інтернешнл» - 19% податкового кредиту за липень 2010; Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Систем Ам» - 12% податкового кредиту за липень 2010; Товариство з обмеженою відповідальністю «Югспецсервіс-2» - 10% податкового кредиту за липень 2010; Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» - 27% податкового кредиту за липень 2010; ПРАТ «Міжнародні авіалінії України» - 9% податкового кредиту за липень 2010.

Отже, загальний відсоток податкового кредиту за липень 2010, сформований позивачем за рахунок операцій з вказаними контрагентами складає - 77%.

Далі акт перевірки від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 містить аналіз діяльності контрагентів вказаних осіб по ланцюгам постачання до виробника продукції або імпортера, а також на не підтвердження факту надмірної сплати суми ПДВ по даному ланцюгу постачання до Державного бюджету України. Зазначений аналіз і є підставою для висновку податкового органу про те, що за даними Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів не можливо підтвердити факт надмірної сплати ПДВ по ланцюгам постачання ТОВ «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна», отже підприємством на порушення п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7 та п. 1.8 ст. 1 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями) завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2010 року в сумі 460547 грн (том 1, арк.справи 75-76).

Як встановлено колегією суддів, акт перевірки від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 зовсім не містить викладення підстав для не підтвердження податкового кредиту за липень 2010, сформованого за рахунок взаємовідносин позивача з іншими, не названими в цьому акті перевірки, безпосередніми контрагентами позивача, господарські операції з якими складають залишок (23%) податкового кредиту за липень 2010.

Інших підстав для вказаних висновків акт перевірки, що досліджувався судом в ході розгляду цієї справи, не містить.

Таким чином, за актом перевірки позивача від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 податковим органом лише на підставі аналізу господарської діяльності підприємств, з якими були взаємовідносини у частини (77% податкового кредиту за липень 2010) безпосередніх контрагентів позивача по ланцюгам постачання, фактично зроблено висновок про нереальність всіх господарських операцій позивача (100% податкового кредиту за липень 2010) на суму 460547 грн., і, як наслідок, завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2010 року в розмірі 460547 грн.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року зауважив, що, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Отже, зловживання контрагентів по ланцюгу постачання, з якими в позивача не має безпосередніх взаємовідносин в господарській діяльності не є підставами для висновку про такі зловживання самим позивачем відповідно до практики ЄСПЛ у вказаній справі.

Як зазначав позивач, акти перевірки позивача від 10.01.2011 № 2/23-616/36129430 та від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 в нього не зберіглися у зв`язку з подіями АТО на території Луганської та Донецької областей.

Акт перевірки позивача від 10.01.2011 № 2/23-616/36129430 не надано суду і відповідачем, отже колегія суддів не має об`єктивної можливості дослідити та надати безпосередню оцінку всім встановленим в ході вказаної перевірки обставинам, що мають відношення до спірного періоду.

За таких обставин, керуючись вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахування вказаної практики ЄСПЛЮ колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові органи не довели обґрунтованості висновків акту перевірки від 02.12.2011 № 907/23-616/3 6129430 про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2010 року в сумі 460547 грн.

Тому прийняте на підставі вказаного акту перевірки оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2011 року Податковий кодекс України є єдиним і виключним законодавчим актом, який на сьогодні регулює питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за відповідною процедурою.

Підпунктом 36.1 ст. 36 Податкового Кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суми податку та збору в порядку і строки, визначені Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.2. п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Відповідно до п.п.16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом.

Згідно п.14.1 п. 14.1.18 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Підпунктом 200.4 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 вказаного кодексу встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як зазначено в акті перевірки від 02.12.2011 № 907/23-616/36129430 товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «ЮТейр-Україна» до Ленінської МДПІ у м. Луганську податковою декларацією з ПДВ за серпень 2010 (вх. від 27.09.10 № 97967), з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вхідний від 21.10.2010 № ), з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вхідний від 25.10.2010 № ) та з уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (вхідний від 18.02.2011 № ) та розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 460 547 грн.

Позивачем суду першої інстанції надані завірені ним дві копії податкової декларації за серпень 2010 з додатками (вх. від 27.09.10 № 97967), уточнюючих розрахунків за серпень та податкової декларації звітної за липень 2010 року з податку на додану вартість позивач суду не надав. Відповідач зазначив, що у нього зазначені документи не зберіглися у зв`язку з подіями АТО.

Колегія суддів враховує ту обставину, що за висновками Верховного Суду в постанові від 31.07.2018 (справа № 2а-11794/11/1270 касаційне провадження № К/9901/529/18; К/9901/530/18) під час нового розгляду цієї справи суду слід встановити реальність здійснення позивачем його господарських операцій із контрагентами, за рахунок яких було сформовано податковий кредит на суму заявленого позивачем бюджетного відшкодування в податковій декларації за серпень 2010 року в розмірі 460 547 грн.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд, з урахуванням вказаних висновків Верховного Суду, вважає, що обов`язок доказування в частині вимог позивача щодо зобов`язання податкового органу здійснити певні дії на відновлення його порушеного права та стягнення суми бюджетного відшкодування в певному розмірі покладається саме на позивача.

Саме він під час нового розгляду справи, з урахування висновків Верховного Суду, мав надати суду відповідні пояснення чи уточнення підстав заявлених позовних вимог в частині визначення всіх господарських операцій, за рахунок яких сформовано податковий кредит за липень 2010 року як обгрунтування права на отримання бюджетного відшкодування, заявленого ним в податковій декларації за серпень 2010 в сумі 460547 грн. А також саме позивач на підтвердження наявності в нього права на вказане бюджетне відшкодування мав надати суду всі наявні в нього докази.

Однак, колегія суддів зазначає, що підстави заявлених позовних вимог, викладені позивачем в первинному позові, не містять переліку вказаних господарських операцій, на дослідженні реальності яких наполягав Верховний Суд, і не містять посилання на докази щодо кожної з цих господарських операцій на підтвердження їх здійснення.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 про призначення справи до нового розгляду суд першої інстанції витребував у позивача всі наявні первинні документи щодо господарських операцій щодо підтвердження права на бюджетне відшкодування за серпень 2010 року.

Однак, за відсутності уточнюючих розрахунків за серпень та податкової декларації звітної за липень 2010 року з податку на додану вартість, колегія суддів погоджу4є висновок суду першої інстанції щодо відсутності можливості встановити межі предмету доказування в цій справі, оскільки позивачем ні в позові ні в заяві про уточнення позовних вимог, ні в інших заявах та клопотаннях не зазначено переліку всіх господарських операцій позивача за вказаний вище період.

Зазначені документи відсутні у відповідача, оскільки подавалися позивачем в письмовій формі та були втрачені відповідачем у зв`язку з проведенням АТО, про що представники податкового органу надавали відповідні пояснення.

Самостійно ж встановити перелік всіх господарських операцій за відсутності уточнюючих розрахунків за серпень та податкової декларації звітної за липень 2010 року, а також підтвердити їх реальність на підставі наданих позивачем первинних документів, оригінали яких позивач не надав, суд не має правових підстав та об`єктивної можливості.

Крім іншого, обов`язок доказування обґрунтованості своїх позовних вимог, передбачений ч.1 ст. 77 КАС України, не може позивачем в повному обсязі перекладатися на суд, оскільки це буде порушенням принципу змагальності сторін та рівності їх перед законом і судом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 2а-11794/11/1270 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року у справі № 2а-11794/11/1270 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць