Справа № 440/819/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р. Справа № 440/819/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019, суддя А.Б. Головко, повний текст складено 20.05.19, по справі № 440/819/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Полтавській області , Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про стягнення одноразової грошової допомоги, заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Державної фіскальної служби України заробітну плату за грудень 2018 року у сумі 9672,6 грн., одноразову грошову допомогу у сумі 110544 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 38941,58 грн, за виключенням податків і зборів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за грудень 2018 року в сумі 9672,6 грн., одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 110544 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27259,11 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ДФС України подала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи апеляційну скаргу посиланням на те, що Кременчуцька ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області у 2016-2018 роках була самостійною юридичною особою, а тому стягнення будь-яких коштів з ДФС України є безпідставним. Крім того, апелянт наголошував на відсутності вини Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області, та набуття відповідачем статусу правонаступника з 10.05.2019 року. Також, апелянт зазначив, що позивач під час першого звільнення набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та отримав його, з огляду на що при звільненні у 2018 році виплаті підлягала грошова допомога із розрахунку 2 років безперервної служби, яка і була виплачена позивачу; вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягає задоволенню, на думку апелянта, у зв`язку із відсутність неправомірних дій відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга ДФС України не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції, прийнятий на службу наказом ДПА у Полтавській області від 04.12.2000 року № 224-о.

Наказом ДФС України від 03.08.2015 року № 2360-о підполковника податкової міліції ОСОБА_1 призначено з 04.08.2015 року на посаду першого заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області.

Наказом ДФС України від 16.08.2016 року № 2950-о "Про звільнення ОСОБА_1 " позивач звільнений з посади першого заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та зі служби в податковій міліції ДФС у запас Збройних Сил України за підпунктом "ж" пункту 64 Положення (за власним бажанням).

Зазначений наказ позивачем оскаржено у судовому порядку.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду, якою скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.01.2017 року у справі № 816/1558/16, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України № 2950-о від 16.08.2016 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та з податкової міліції ДФС України у запас Збройних Сил України за підпунктом "ж" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ № 114 від 29.07.1991 (за власним бажанням).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та податкової міліції ДФС України з 16.08.2016 року.

Стягнуто з Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 17.08.2016 року по 13.04.2017 року включно у розмірі 41895,29 грн.

На виконання вказаного судового рішення наказом ДФС України від 30.10.2017 року № 2609-о ОСОБА_1 поновлено на службі в податковій міліції на посаді першого заступника начальника слідчого відділу фінансових розслідувань.

29.12.2018 року ОСОБА_1 звільнено за віком з посади першого заступника начальника слідчого відділу фінансових розслідувань згідно з наказом ДФС від 29.12.2018 року № 2597-о.

Зазначаючи про порушення, допущені роботодавцем при здійсненні розрахунку при звільненні, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при здійсненні розрахунку при звільненні позивача не сплачено на користь ОСОБА_1 заробітну плату за грудень 2008 року, одноразову грошову допомогу, що також є підставою для стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В подальшому, не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив змінити рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та визначити розмір такого стягнення на рівні 38941,58 грн. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у разі задоволення позову у повному обсязі, що стосується стягнення сум при звільненні, у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належних сум.

Крім того, Головне управління ДФС у Полтавській області не погодившись із судовим рішення, подало апеляційну скаргу та просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи апеляційну скаргу посиланням на відсутність вини Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області, та набуття відповідачем статусу правонаступника з 10.05.2019 року. Крім того, апелянт зазначив, що позивач під час першого звільнення набув права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та отримав його, з огляду на що при звільненні у 2018 році виплаті підлягала грошова допомога із розрахунку 2 років безперервної служби, яка і була виплачена позивачу; вимога щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не підлягає задоволенню, на думку апелянта, у зв`язку із відсутність неправомірних дій відповідача.

За наслідками розгляду зазначених апеляційних скарг Другим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 05.08.2019 року, якою задоволено частково апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі № 440/819/19 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в сумі 110544 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23259,11 грн., прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено, в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року по справі № 44/819/19 - залишено без змін.

Із дослідженої апеляційної скарги ДФС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року по справі № 44/819/19 встановлено, що її вимоги є ідентичними вимогам апеляційної скарги Головного управління ДФС у Полтавській області, а саме скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, ДФС України, як апелянтом, не викладено нових доводів чи обґрунтувань апеляційної скарги, відмінних від тих, що заявлені Головним управлінням ДФС у Полтавській області, та вже були предметом апеляційного розгляду.

Таким чином, колегія суддів беручи до уваги положення ч. 1 ст. 308 КАС України, згідно з якими законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи постанову Другого апеляційного адміністративного суду, за наслідками якого прийнято постанову від 05.08.2019 року, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ДФС України.

Отже, узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі № 440/819/19 (з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 440/819/19) підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі № 440/819/19 (з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019 року по справі № 440/819/19) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 30.09.19.