Справа № 420/3115/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3115/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Закуріна А.М.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 ,

Від відповідача: не зявився,

Від третіх осіб ТОВ «Фінансова компанія

«Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 : ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, адреса: 65026, м.Одеса, вул. Польський узвіз, 6), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "Укрсиббанк» (; 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" (; 04053, м. Київ, вулиця Артема, будинок 37-41), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_4 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій позивач просила суд:

скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер б/н від 13.12.2013р., видавник Раєв Олег Леонідович, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер ВП №45529218 від 20.11.2014р., видавник Білик Ростислав Валерійович, Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська область;

визнати протиправними дії Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що полягають у відмові зняти арешт з майна, належного ОСОБА_4 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2019р. адміністративний позов ОСОБА_4 відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, та встановлено строк для усунення недоліків шляхом зазначення коли саме позивачу стало відомо про порушення її права, надання клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

07.06.2019р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, згідно якої позивач зазначила, що про факт наявності обтяжень на належну 1/2 частки квартири дізналась 25.04.2019р., коли звернулась до нотаріуса, та одразу через веб-сайт отримала інформаційну довідку №165007079 від 25.04.2019р. У зв`язку з чим, 06.05.2019р. звернулась до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про скасування обтяжень та ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень та 13.05.2019р. отримала відповідь за №15602 від 08.05.2019р. про відмову у скасуванні обтяжень з причин їх закінчення та знищення матеріалів виконавчих проваджень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ. Судове засідання по справі призначено на 19.06.2019р.

Усною ухвалою суду від 19.06.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 24.06.2019 року.

У судовому засіданні 24.06.2019 року після виходу суду з нарадчої кімнати судом прийнято рішення повернутись до з`ясування обставин у справі, оголошено перерву до 26.06.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 року залучено третіх осіб Акціонерне товариство "Укрсиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", вирішено справу №420/3115/19 розглянути у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням значення справи для позивача, необхідності з`ясування усіх фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи, необхідності одержання додаткових доказів та пояснень від третіх осіб, забезпечення їх права на участь у справі, що стосується їх прав і обов`язків. Призначено судове засідання на 05.08.2019 року.

У зв`язку із відсутністю електропостачання в Одеському окружному адміністративному суді 05.08.2019 року судове засідання було відкладено на 20.08.2019 року.

05.08.2019 року за вх.№27883/19 від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення його до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_2 , витребувано у відповідача письмові докази та відкладено судове засідання на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із неналежним повідомленням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2

03.09.2019 року через канцелярію суду від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"Укрфінстандарт" надійшло клопотання, в якому зазначається, що представник не заперечує проти перенесення судового засідання у зв`язку із неналежним повідомленням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2

02.09.2019 року через канцелярію суду від представника третьої особи Акціонерного Товариства "УРСИББАНК" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

З урахуванням викладеного, судом відкладено судове засідання на 16.09.2019 року.

Усною ухвалою суду від 16.09.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 23.09.2019 року.

У судове засідання 23.09.2019 року зявився представник позивача та представник третіх осіб ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначається, що у квітні 2019 року під час здійснення цивільного правочину з оформлення спадщини позивачка дізналась, що стосовно ОСОБА_4 в Державному реєстрі містяться обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна. Підставою для накладення такого обтяження стали постанови від 13.12.2013 року та від 20.11.2014 року. З метою врегулювання спору позивачка через свого представника звернулась до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про скасування обтяжень та ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, однак отримала відмову, аргументовану тим, що матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання після завершення, а підстав для зняття арешту немає. Позивачка вважає, що зазначені постанови є протиправними, а тому підлягають скасуванню. На переконання позивачки, факт дії постанов у виконавчому провадженні, яке завершено, порушує норми Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанови мають бути скасовані у судовому порядку.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. На виконання ухвали суду 28.08.2019 року за вх.№30731/19 від представника відповідача надійшли витребувані судом докази, а саме документи на підтвердження факту знищення матеріалів виконавчих проваджень.

02.09.2019 року за вх.№31159/19 від представника третьої особи АТ «Укрсиббанк» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи АТ «Укрсиббанк».

У судових засіданнях представник третіх осіб ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 висловила усну позицію, згідно якої заборгованість за рішенням Малиновського суду у справі №1519/2-3463/11 є дійсною, виконавчий документ хоча і було повернуто стягувачу, однак перед дійсними кредиторами борг позивачкою фактично не погашено, а тому і підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить ? частки об`єкту житлової нерухомості (квартири) за адресою АДРЕСА_3 . Даний об`єкт нерухомості було отримано позивачкою на підставі свідоцтва про право на спадщину р№2218 від 25.10.2016 року. Відповідний запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32031510 від 25.10.2016 року внесений приватним нотаріусом Терлич Оксаною Львівною (а.с. 19).

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2013 року накладено обтяження всього майна ОСОБА_4 (а.с. 17), та Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№45529218 від 20.11.2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 , обтяжувач Перший Приморський відділ ДВС Одеського міського управління юстиції, про що до Державного реєстру прав внесено записи №3957549 від 20.12.2013р. та №7812030 від 25.11.2014р. (арешт нерухомого майна) - а.с.17,16.

З метою з`ясування підстав внесення таких відомостей позивачка звернулась до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у відповідь отримала лист №15602 від 08.05.2019 року (а.с. 22), підписаний ст.держвиконавцем Білик Р.В., наступного змісту:

«Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження ВП№45529218 та 40110470 немає можливості, у зв`язку з їх знищенням.

Підстави для зняття арешту з майна боржника визначені вимогами статей 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вище викладене та керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», повідомляємо про відсутність підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_4 .

Станом на момент надання відповіді, у Першому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 немає».

15.05.2019р. представник позивачки звернувся до відповідача із адвокатським запитом, отримав відповідь старшого держвиконавця Білик Р.В. від 27.05.2019р. №В-34 із роз`ясненнями, що виконавче провадження №40110470 з примусового виконання виконавчого листа №1519/2-3463/11, виданого Малиновським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 2977032,70грн., двічі відкривалося із накладенням арешту на майно ОСОБА_4 , виконавчий документ востаннє 26.06.2015р. повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із відмовою у знятті арешту, позивачка звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Частинами 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» 21 квітня 1999 року N 606-XIV визначено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виконавче провадження не було завершено відповідно до ст.50 Закону №606, що не спростовано позивачкою.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що виконавчі провадження, у межах яких прийняті постанови про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження №40110470 від 13.12.2013р. та №45529218 від 20.11.2014р, знищено, що підтверджується наданими відповідачем доказами (а.с.155-162).

Згідно п.9.9., 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 р. N2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

При цьому, суд враховує те, що наразі згідно положень ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд акцентує увагу на тому, що під час розгляду даної справи питання щодо правомірності дій виконавчого органу не досліджувалось, а позивачем така вимога і не заявлялась. Разом з тим, керуючись ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII, саме суд має забезпечити належне правове застосування з метою недопущення порушень прав осіб у даній сфері, проте не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач не заявив вимогу про скасування арештів її майна, натомість, подав позов у порядку ст.287 КАС України, не навівши жодних мотивів протиправності постанов про арешт майна боржника від 13.12.2013р. та від 20.11.2014р. та не обґрунтувавши, чому саме ці постанови, порушують наразі права ОСОБА_4 .

Відповідно до п.5 ч.1, ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 20.11.2014р.) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника); повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З матеріалів справи убачається, що у справі №151/2-3463/11 26.06.2013р. Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ТОВ «Авантаж Конт» в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 2976382,70грн. на виконання рішення суду від 28.11.2011р., що набрало законної сили 20.11.2012р. (а.с.169).

В останнє виконавчий лист пред`явлений до виконання АТ «УкрСиббанк» 07.06.2017р. стосовно стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості у сумі 2976382,70грн. (а.с.171).

Докази погашення заборгованості ОСОБА_4 або будь-ким з солідарних боржників суду не надано.

З наданих суду доказів убачається, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 коштів не завершилося шляхом виконання виконавчого листа №1519/2-3463/11, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону №606.

Судом встановлено з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, що у справі 1519/2-3463/11 Малиновського районного суду м.Одеси ухвалою від 17.05.2018р. замінено сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», оскільки за договором від 12.02.2018р. ПАТ «УкрСиббанк» передало право вимоги за кредитним договором від 28.05.2008р. ТОВу «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», укладеного з ОСОБА_5 .

Крім цього, за договором №01/04-19 про відступлення прав вимоги від 01.04.2019 року (а.с.105-111) ОСОБА_2 прийняв права вимоги за кредитним договором про надання споживчого кредиту 0 від 28.05.2008 року (пункт 1.4 Договору), укладеного ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Питання протиправності оскаржуваних постанов у сенсі їх законності та обґрунтованості позивачкою перед судом не ставиться, а вимога скасування накладених ними арештів наразі не може бути задоволена, оскільки арештом нерухомого майна одного із солідарних боржників за рішенням суду забезпечується виконання рішення суду згідно виданого Малиновським районним судом м.Одеси виконавчого листа №1519/2-3463/11 від 26.06.2013р.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставину існування заборгованості за кредитним договором, укладеним ОСОБА_5 з ПАТ «УкрСиббанк» та обставину невиконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування постанов держвиконавця у повному обсязі як таких, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, адреса: 65026, м.Одеса, вул. Польський узвіз, 6), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "Укрсиббанк» (; 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, будинок 2/12), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" (; 04053, м. Київ, вулиця Артема, будинок 37-41), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанов - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 287,293 КАС України (10 днів з дня проголошення).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 30.09.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян

.