Справа № 1340/4596/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/4329/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.

позивач: не з`явився,

відповідач-1: не з`явився

треті особи -2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 1340/4596/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Крутько О.В.,

час ухвалення рішення - 12 год. 20 хв,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 07.03.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

-визнати протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки»;

-визнати протиправним та скасувати рішення Рудківської міської ради від 23.04.2018 року №283 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд;

-зобов`язати Рудківську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та нечинним «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» затверджене рішенням Рудківської міської ради № 239 від 28.03.2017 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Рудківської міської ради від 23.04.2018 року №283 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

Зобов`язано Рудківську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Рудківської міської ради (81440, Львівська область, Самбірський район, м.Рудки, пл.Відродження, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) 1409 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та зазначає, що судом першої інстанції належно не встановлено фактів відсутності оприлюднення рішення Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки», котре розроблено у відповідності до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону україни « Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії та їх соціальний захист».

Апелянт, також зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги рішення Виконавчого комітету Рудківської міської ради від 31.01.2008 №14 « Про затвердження списку громадян, як подали заяви на виділення земельних ділянок під будівництво власного життя». На виконання вказаного рішення, апелянтом зазначається про формування щорічних списків громадян, які подали заяву про виділення земельних ділянок під забудову власного будинку. Серед долученого до матеріалів справи Додатку до рішення Виконавчого комітету Рудківської міської ради від 31.01.2008 №14 міститься список громадян станом на 01.01.2019 року у кількості 391 особа, серед яких не значиться прізвище позивача.

Вказані обставини, на думку апелянта, є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.04.2018 року звернувся до Рудківської міської ради з заявою про надання у порядку безоплатної приватизації вільної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд площею 0,1 га. Рудківською міською радою з урахуванням «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» затвердженого рішенням XVI-ої сесії Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року прийнято рішення про відмову у наданні вищевказаної земельної ділянки.

Рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 23.04.2018 року №283 з урахуванням «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» затвердженого рішенням XVI-ої сесії Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року позивачу відмовлено у наданні в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та підсобних приміщень у м.Рудки.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом першої інстанції встановлено, що суб`єктом владних повноважень вчинено дії в порушення встановлених правил розгляду заяви відповідного звернення.

Судом першої інстанції визначено, що у відповідності до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст.40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу країни, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Суд першої інстанції вважав, що положення статей 116, 118, 121, 122, 123 Земельного кодексу України надають відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації та зобов`язують мотивувати відмову у наданні такого дозволу, а також визначають підстави, з яких така відмова, може бути прийнята. Оскільки Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області вимоги Земельного кодексу України не дотримано, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги про визнання протиправним та скасовано рішення Рудківської міської ради від 23.04.2018 року №283 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. Зобов`язано Рудківську міську раду на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

Судом першої інстанції при з`ясуванні обставин справи вставлено, що відповідачем не дотримано процедури оприлюднення рішення Рудківської міської ради №239 віл 28.03.2017 року «Про затвердження Положення про порядоку надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земль комунальної власності м.Рудки», а також те, шо норми вказаного Положення не відповідають нормам Земельного кодексу України, що стло підставою для визнання підзаконного нормативного акту нечинним.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими та необгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду 04.10.2018 року з адміністративним позовом про визнання протиправним та оскарження рішення Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року «Про затвердження Положення про порядоку надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земль комунальної власності м.Рудки», подав його з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, не подавши при цьому заяви про поновлення пропущеного строку.

У відповідності до вимог статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше,обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 (справа п/800/9/16) дійшла висновку про те, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об"єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об"єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов"язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не обгрунтовано належних підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду, а судом першої інстанції належно не проаналізовано участь позивача у справах за № 876/4420/16 та за № 876/1338/17, сторонами у яких були ОСОБА_1 та Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 8 частини 1 ст.240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Вимогами ч. 3 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не було подано заяви про поновлення пропущеного строку та не надано суду доказів на підтвердження обставин, які б об"єктивно перешкоджали поданню позову та свідчили б про поважність причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення цієї частини позовних вимог без розгляду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги в частині визнання протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» слід залишити без розгляду у зв`язку із тим, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до адміністративного суду.

Що стосується підстав визнання протиправним та скасування рішення Рудківської міської ради від 23.04.2018 року №283 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо безоплатної приватизації земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у м.Рудки», колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не встановлено обставин щодо порушення процедури Рудківською міською радою розгляду заяв відповідного виду.

Згідно ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об"єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 19.04.2018 року звернувся до Рудківського міського голови із заявою про надання у порядку безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та підсобних приміщень.

Рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 23.04.2018 року №283 з урахуванням «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» затвердженого рішенням XVI-ої сесії Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року позивачу відмовлено у наданні в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та підсобних приміщень у м.Рудки».

Відповідно до п.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача ( надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам забороняється.

Рудківська міська рада повідомила суд апеляційної інстнції про відсутність прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення детального плану території по АДРЕСА_1 .

Наведені підстави заперечують твердження позивача щодо порушення процедури прийняття Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області від 23.04.2018 року №283 рішення «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо безоплатної приватизації земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у м.Рудки», за яким позивачу відмовлено у наданні в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та підсобних приміщень у м.Рудки».

За ч.3 ст.8 цього ж Закону рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

У відповідності до частин 1, 3 ст.19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

На підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід"ємною частиною детального плану території.

Таким чином, затвердивши Детальний план Міська рада володіла б достатніми підставами щодо задоволення заяви позивача в межах долучених графічних матеріалів - бажаного місця розташування земельної ділянки (площі).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

ідповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3ст. 308 КАС України).

Відповідно до частини 1статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись, ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 1340/4596/18 скасувати та прийняти постанову.

Адміністративний позов в частині вимог про визнати протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради №239 від 28.03.2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м.Рудки» - залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 26.09.2019 року.