Справа № 420/2341/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2341/19

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В. Дата і місце ухвалення: 09.07.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БАСКО» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАСКО» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. та визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA500010/2019/00110.

Позов обґрунтовувало тим, що з метою здійснення митного оформлення товару (плити для підвісної стелі, виготовлені із скріплених між собою волокон мінерального походження та зв`язуючих речовин (крохмалю, перлиту та ін.) не армовані; торгівельна марка відсутня, виробник: SHIJAZHUANG MEIDІYA IMPRT&EXPORT CO., LTD, країна виробництва - Китай (CN), позивачем до Одеської митниці ДФС була подана митна декларація №UA500030/2019/007666, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р., обґрунтоване тим, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таке рішення ТОВ «БАСКО» вважає незаконним та зазначає, що товариством надано митному органу достатньо документів, з яких являється за можливе встановити митну вартість товару, задекларовану підприємством.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UA500010/2019/00110.

Стягнуто з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «БАСКО» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 3842 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5300 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 09.07.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «БАСКО».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що під час митного контролю товарів за митною декларацією №UA500030/2019/007666 від 29.03.2019р. програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками сформовані форми контролю, які, у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості та проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів, в тому числі здійснення запиту додаткових документів.

Також, апелянт посилається на те, що судом не надано належної правової оцінки посиланням митного органу на те, що в сертифікаті якості від 24.01.2019р. №DMDY18122401 вказаний рахунок-фактура (інвойс) №DMDY18122401, який датовано 25.01.2019р., тобто на момент створення сертифікату якості даний інвойс ще не існував. Крім того, сумніви у достовірності документів викликали і розбіжності у відомостях про особу, яка видала сертифікат. У наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/нездійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Посилається апелянт і на те, що визначений судом першої інстанції до стягнення з Митниці розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 5300 грн. є не співмірним з ціною позову та складає майже 44,47% від різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 25.01.2019р. між ТОВ «БАСКО», як Покупцем, та фірмою САВМ Trading (Каліфорнія, США), як Продавцем, укладено контракт DMDY18122401-С на поставку товару: плити для підвісної стелі, виготовлені із скріплених між собою волокно мінерального походження та зв`язуючих речовин (крохмалю, перлиту та ін.) не армовані. Лицьова поверхня плит не декоративне покриття. Призначені для будівництва: - формату 595x595x12 мм (0,6x0.6м), 4521 60 кв.м, 920 картонних коробок по 10 шт, 240 картонних коробок по 14 шт. та формату 595x1195x12 мм (0,6x1,2м), 1130,4 кв.м, 157 картонних коробок по 10 шт, 157 картонних коробок по 10 шт.

Пунктом 2 контракту DMDY18122401-С щодо ціни товару визначено, що умовами поставки є CFR Одеса, Україна.

На виконання умов вказаного контракту в Україну прибула партія вантажу, у зв`язку з чим ТОВ «БАСКО» подало до Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500030/2019/007666, в якій митну вартість товару визначено за першим методом - ціною договору.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано: контракт DMDY18122401-С від 25.01.2019р.; інвойс між SHIJAZHUANG MEIDIYA IMPRT&EXPORT CO., LTD та САВМ Trading від 24.12.2018р.; інвойс між САВМ Trading та ТОВ «БАСКО» від 25.01.2019р. №DMDY18122401; декларація країни відправлення від 23.01.2019р.; коносамент SZZY19010142 від 28.01.2019р.; пакувальний лист; сертифікат якості товару; сертифікат походження товару.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією №UA500030/2019/007666 від 29.03.2019р. програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками сформовані картки контролю, які, у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості.

Зокрема, було встановлено, що:

- в сертифікаті якості від 24.01.2019р. №DMDY18122401 вказаний інвойс №DMDY18122401, однак даний інвойс датований 25.01.2019р., тобто на момент створення сертифікату інвойс ще не існував;

- в сертифікаті якості від 24.01.2019р. №DMDY18122401 міститься печатка відправника SHIJAZHUANG MEIDIYA IMPRT&EXPORT CO., LTD а рахунок-фактура від 25.01.2019р. №DMDY18122401, який вказано в даному сертифікаті, завірено печаткою контрактоотримувача САВМ Trading;

- відповідно до наданого контракту поставка товарів здійснюється на умовах CFR Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. У наданих до митного оформлення документах (контракті та додатку до нього, комерційному інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Відповідно до вимог п.3 ст.53 МК України декларанту було запропоновано, для підтвердження заявленої митної вартості товару, потягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, про що надіслано повідомлення №1046824 від 29.03.2019р.

29.03.2019р. ТОВ «БАСКО» надало пояснення щодо отриманого повідомлення Одеської митниці ДФС №1046824.

Після подання декларантом та його уповноваженою особою пояснень для підтвердження заявленої митної вартості товару, Одеська митниця ДФС дійшла висновку, що виявлені митним органом розбіжності не усунено, надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з цим, Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р., згідно якого митна вартість оцінюваного товару була визначена за другорядним методом - за резервним методом.

Крім підстав для сумніву в заявленій товариством митній вартості товарів, зазначених в надісланому позивачу повідомленні про надання додаткових документів, у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. Одеська митниця ДФС зазначила, що при розгляді додатково наданих документів було встановлено, що надана до митного оформлення копія експортної митної декларації країни відправлення від 23.01.2019р. №19500306 не стосується даної зовнішньоекономічної поставки згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 25.01.2019р. наданого для митного оформлення.

Того ж дня, відповідачем складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500010/2019/00110.

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. та картки відмови №UA500010/2019/00110 ТОВ «БАСКО» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що позивачем був наданий достатній вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість товарів, наявність розбіжностей у яких митним органом не доведено. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А відтак, за висновками суду першої інстанції, у Митниці не було підстав для сумніву правильності митної оцінки товару; відповідач необґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 23, 24 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поняття митної вартості є базовою категорією у системі митного законодавства з питань державної митної справи, оскільки саме на основі митної вартості здійснюється розрахунок митних платежів.

Вказане узгоджується з положеннями ст.50 МК України, якою передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до Брюсельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

За змістом частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Тобто, заявлення митної вартості товарів здійснюється виключно декларантом без жодного втручання митних органів, за винятком проведення певних консультацій за бажанням та зверненням декларанта для отримання певної інформації, необхідної йому для визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Згідно частин 5, 6 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, виключно у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів.

При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, як слідує зі змісту приписів ч.3 ст.318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Аналогічні положення містяться і в п.3.16 та п.6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими, в свою чергу, запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Також, зазначене узгоджується і з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

До того ж, відповідно до вимог ч.7 ст.54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для висновку, що надані ТОВ «БАСКО» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Одеською митницею ДФС в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р., серед іншого, зазначено те, що: в сертифікаті якості від 24.01.2019р. №DMDY18122401 вказаний інвойс №DMDY 18122401, однак даний інвойс датований 25.01.2019р., тобто на момент створення сертифікату інвойс ще не існував; в сертифікаті якості від 24.01.2019р. №DMDY18122401 міститься печатка відправника SHIJAZHUANG MEIDIYA IMPRT&EXPORT CO., LTD а рахунок-фактура від 25.01.2019р. №DMDY18122401, який вказано в даному сертифікаті, завірено печаткою контрактоотримувача САВМ Trading.

Колегія суддів критично ставиться до таких посилань відповідача, оскільки сертифікат якості не міститься в переліку документів, на підставі яких визначається митна вартість товару, передбаченому статтею 53 Митного кодексу України.

Більше того, сертифікат якості товару не містить жодного цифрового значення, на підставі якого митний орган міг би дійти до висновку про невідповідність задекларованої вартості товару її дійсним показникам.

Як пояснив позивач при зверненні до суду першої інстанції, вказаний сертифікат доданий до документів факультативно з огляду на те, що відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005р. №28, плити стелі, виготовлені з мінеральних волокон не армовані призначені для будівництва не містяться в переліку товарів, які мають проходити обов`язкову сертифікацію якості.

В апеляційній скарзі Одеська митниця ДФС не спростовує висновків ТОВ «БАСКО», що сам по собі сертифікат якості не впливає на визначення митної вартості товару.

Зазначена в цій частині рішення про корегування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. «розбіжність» не є розбіжністю, в розумінні Митного кодексу України, тобто відсутністю однаковості у документах щодо митної вартості товару. Зі змісту статті 53 МК України чітко слідує, що розбіжності в документах мають стосуватися числових значень складових митної вартості товарів. Апелянт чітко не пояснив яким чином розбіжності в даті сертифікату на товар можуть вплинути на митну вартість товару.

В п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. митний орган посилається на те, що відповідно до наданого контракту поставка товарів здійснюється на умовах CFR Одеса, тобто вартість страхування не включена у вартість товару, тоді як у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів відповідача, оскільки за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс в редакції 2010 року термін CFR («Вартість та фрахт») означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт. Ризик втрати та пошкодження товару переходять на покупця.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що ТОВ «БАСКО» понесло витрати на страхування, як і не спростовано твердження позивача, що прийняття на себе ризику пошкодження товару не означає обов`язку його страхування.

При цьому, пунктом 8 частини 2 статті 53 МК України передбачено необхідність подання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, лише у випадку, якщо страхування товару здійснювалося.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «БАСКО» про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р. та визнання протиправною і скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA500010/2019/00110 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Одеської митниці ДФС та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року колегія суддів не вбачає.

Щодо ж до посилань апелянта на неспівмірність понесених ТОВ «БАСКО» витрат на правничу допомогу з ціною митних платежів, які сплатило товариство у зв`язку з винесенням Одеською митницею ДФС спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2019/000024/2 від 01.04.2019р., то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки зі змісту ч.5 ст.134 КАС України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним не лише з ціною позову, а й, серед іншого, із значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони.

При зверненні з позовом до суду ТОВ «БАСКО» зазначало, що зі сторони Одеської митниці ДФС здійснення протиправних дій по відношенню до товариства шляхом винесення безпідставних рішень про коригування митної вартості товарів є неодноразовим, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили. При цьому, відповідні судові рішення добровільно не виконуються митним органом, що впливає на підприємницьку діяльність позивача шляхом змушування останнього зосереджувати свою увагу не на її здійснення та розвиток, а на оскарження рішень митного органу в судовому порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість посилань апелянта щодо не співмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Варто зазначити, що ТОВ «БАСКО» належними доказами доведено понесення ним витрат в заявленому розмірі.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук