Справа № 520/11839/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 р.Справа № 520/11839/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача: Яковенко О.Г.,

представника відповідача: Шімілової Л.Ш.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року, суддя Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.06.19 року по справі № 520/11839/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,визнання протиправною бездіяльність,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод 22.12.2018 року звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому, просив суд:

- скасувати податкове-повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області від 21.09.2018 року № .

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДФС України в Харківській області на користь АТ «ХЕРМЗ» судовий збір.

Відповідно до КП «ДСС» 02.04.2019 року у суді першої інстанції позивач уточнив позовні вимоги з врахуванням заяви про списання безнадійного податкового боргу поданої до ГУ ДФС у Харківській області 08.02.2019 року та просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 21.09.2018 року № 7 в частині нарахування зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 234 759,34 грн., а саме: визнати правомірним стягнення з АТ «ХЕРМЗ» () податку на доходи фізичних осіб у розмірі 182327,06 грн. замість 417086,40 грн.; в іншій частині залишити податкове повідомлення - рішення від 21.09.2018 року № 7 без змін;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Харківській області щодо не списання безнадійного боргу у розмірі 129 089,32 грн., який рахується за АТ «ХЕРМЗ» ();

- зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області списати податковий борг АТ «ХЕРМЗ» () у сумі 129 089,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач приймаючи податкове повідомлення-рішення від 21.09.2018 року №7 в частині нарахування зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 234759,34 грн. та не списуючи безнадійний борг, на думку позивача, діяв протиправно.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 24.09.2019 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія судів заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведено виїзну документальну планову перевірку Приватного акціонерного товариства Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року, за результатами якої складено акт перевірки №3721/20-40-13-16-07/05404268 від 06.09.2018 року.

Згідно висновків вищевказаного акту перевірки Приватним акціонерним товариством Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод порушено:

- пп.168.1.2, пп.168.1.5, п. 168.1, ст.168, пп. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподатковуваного доходу за попередній період (жовтень 2011 р. - травень 2016 р.) в сумі 234759,34 грн., за червень 2015 р. в сумі 4060,97 грн., за липень 2015 р. в сумі 2821,63 грн., за серпень 2015 р. в сумі 4236,45 грн., за вересень 2015р. в сумі 3212,57 грн. , за жовтень 2015 р. в сумі 4004,64 грн., за листопад 2015 р. в сумі 4167,75 грн., за грудень 2015 р. в сумі 2558,48 грн., за січень 2016 р. в сумі 2826,14 грн., за лютий 2016 р. в сумі 3900,98 грн., за березень 2016 р. в сумі 3800,47 грн., за квітень 2016 р. в сумі 4023,58 грн., за травень 2016 р. в сумі 4975,03 грн., за червень 2016 р. в сумі 4851,96 грн., за липень 2016 р. в сумі 4193,89 грн., за серпень 2016 р. в сумі 4483,85 грн., за вересень 2016 р. в сумі 3110,64 грн., за жовтень 2016 р. в сумі 6116,19 грн., за листопад 2016 р. в сумі 5733,53 грн., за грудень 2016 р. в сумі 5488,92 грн., за січень 2017 р. в сумі 6771,53 грн., за лютий 2017 р. в сумі 6027,75 грн., за березень 2017 р. в сумі 6917,36 грн., за квітень 2017 р. в сумі 6259,01 грн., за травень 2017 р. в сумі 6586,57 грн., за червень 2017 р. в сумі 6619,03 грн., за липень 2017 р. в сумі 6751,33 грн., за серпень 2017 р. в сумі 6427,33 грн., за вересень 2017 р. в сумі 6051,68 грн., за жовтень 2017 р. в сумі 6823,50 грн., за листопад 2017 р. в сумі 5662,59 грн., за грудень 2017 р. в сумі 5971,67 грн., за січень 2018 р. в сумі 5942,32 грн., за лютий 2018 р. в сумі 6468,57 грн., за березень 2018 р. в сумі 5903,31 грн., за квітень 2018 р. в сумі 6099,13 грн., за травень 2018 р. в сумі 6537,68 грн.;

- пп. 168.1.2, пп. 168.1.5, п.168.1 ст.168, пп. «а» п. 176.2 ст.176, пп. «г» п. 176.2 ст.176, п. 16-1 підрозділ 10 розділ XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755- VI із змінами та доповненнями, а саме неперерахування утриманого військового збору до або під час виплати оподатковуваного доходу за попередній період (жовтень 2011 р. - травень 2016 р.) в сумі 2135,57 грн., за червень 2015 р. в сумі 621,65 грн., за липень 2015 р. в сумі 519,23 грн., за серпень 2015 р. в сумі 636,41 грн., за вересень 2015 р. в сумі 545,27 грн. , за жовтень 2015 р. в сумі 565,88 грн., за листопад 2015 р. в сумі 598,79 грн., за грудень 2015 р. в сумі 436,88 грн., за січень 2016 р. в сумі 416,13 грн., за лютий 2016 р. в сумі 495,53 грн., за березень 2016 р. в сумі 482,80 грн., за квітень 2016 р. в сумі 490,34 грн., за травень 2016 р. в сумі 562,05 грн., за червень 2016 р. в сумі 566,22 грн., за липень 2016 р. в сумі 512,26 грн., за серпень 2016 р. в сумі 515,85 грн., за вересень 2016 р. в сумі 438,74 грн., за жовтень 2016 р. в сумі 648,62 грн., за листопад 2016 р. в сумі 568,73 грн., за грудень 2016 р. в сумі 533,70 грн., за січень 2017 р. в сумі 670,03 грн., за лютий 2017 р. в сумі 634,31 грн., за березень 2017 р. в сумі 682,11 грн., за квітень 2017 р. в сумі 640,29 грн., за травень 2017 р. в сумі 668,88 грн., за червень 2017 р. в сумі 658,28 грн., за липень 2017 р. в сумі 678,68 грн., за серпень 2017 р. в сумі 639,56 грн., за вересень 2017 р. в сумі 602,56 грн., за жовтень 2017 р. в сумі 664,62 грн., за листопад 2017 р. в сумі 553,70 грн., за грудень 2017 р. в сумі 576,24 грн., за січень 2018 р. в сумі 599,05 грн., за лютий 2018 р. в сумі 644,12 грн., за березень 2018 р. в сумі 584,61 грн., за квітень 2018 р. в сумі 608,62 грн., за травень 2018 р. в сумі 637,31 грн. Відповідно до ст. 129 Податкового Кодексу України № 2755- VI від 02.12.2010 р., з урахуванням вимог п. 102.1 ст. 102, пп. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 Податкового Кодексу України № 2755- VI від 02.12.2010 р. підприємству буде нараховано до сплатити до бюджету пеня, розмір якої визначено ст.129 Податкового Кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 р.;

- п. 1 ч.2 ст.6, абзацу 2 ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями АТ «ХЕРМЗ» під час виплати заробітної плати (доходу) не сплачувало нарахований на ці виплати єдиний внесок в загальній сумі 401565,55 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № 7 від 21.09.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання, в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 417086,40 грн., за штрафними санкціями у розмірі 134516,06 грн., сума пені склала 39722,07 грн.

Сума податкових зобов`язань у розмірі 417086,40 грн. складалася з боргу по податку на доходи фізичних осіб за період жовтень 2011 р. - травень 2015 р. - в сумі 234759,34 грн. та податковим зобов`язанням з зазначеного податку за період з червня 2015 року по травень 2018 року в сумі - 182327,133 грн. Також у спірному податковому повідомленні рішенні були нараховані штрафні санкції на суму простроченої заборгованості 182327,133 за період з червня 2015 року по травень 2018 року в розмірі 134516,06 та пеня на цю ж суму заборгованості в розмірі 39722,07 грн.

В ході розгляду справи по суті в суді першої інстанції позивач звернувся до податкового органу з заявою про списання безнадійного податкового боргу від 08.02.2019 року, який утворився внаслідок нарахування штрафних санкцій та пені на суму боргу по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 234759,34 за період жовтень 2011 р. - травень 2015 р. , яка була встановлена попередньою перевіркою по податку на доходи фізичних осіб від 30.11.2015 року. (а.с. 79-80, том 1)

06.03.2019 року податковим органом надано відповідь на зазначену заяву та повідомлено, що оскільки борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 129089,32 утворився 08.11.2018 року, тому його списання неможливо так як не сплинув термін позовної давності.

Данні обставини встановлені в суді апеляційної інстанції та не заперечувались сторонами.

Однак, суд першої інстанції в ході розгляду справи по суті дійшов висновку про те, що податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 129089,32 утворився як штрафні санкції та пеня внаслідок перевірки проведеної 30.11.2015 року, а тому початок відліку строку позовної давності починається з 07.01.2016 року, а не з 08.11.2018 року, як вказано у відповіді на заяву про списання безнадійного податкового боргу від 08.02.2019 року.

В суді першої інстанції позивачем було уточнено свої позовні вимоги у судовому засіданні від 02.04.2016 року щодо оскарження відмови у списанні безнадійного податкового боргу на суму 129089,32 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно д о п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з п.п 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, податкові агенти зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового з кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 46.3 ст. 46 Податкового кодексу України, якщо згідно з правилами, визначеними цим Кодексом, податкова звітність з окремого податку складається наростаючим підсумком, податкова декларація за результатами останнього податкового періоду року прирівнюється до річної податкової декларації. У такому разі річна податкова декларація не подається.

Згідно з п. 46.5 ст. 46 Податкового кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов`язковими для застосування їх платниками (податковими агентами). Державні органи, які встановлюють відповідно до цього пункту форми податкових декларацій, зобов`язані оприлюднити такі форми для використання їх платниками податків.

Відповідно до п. 46.6 ст. 46 Податкового кодексу України, якщо в результаті запровадження нового податку або зміни правил оподаткування змінюються форми податкової звітності, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, який затвердив такі форми, зобов`язаний оприлюднити нові форми звітності.

До визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, що настає за податковим періодом, у якому відбулося їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення.

Після внесення змін до нормативно-правових актів з питань оподаткування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, повинен здійснити заходи, пов`язані з оприлюдненням та застосуванням таких змін.

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з п.п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України, під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом

Відповідно до п. 101.4 ст. 101 Податкового кодексу України, органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 101.5 ст. 101 Податкового кодексу України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п.п. 19-1.1.22 п. 19-1.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно з п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Зі змісту акту перевірки №3721/20-40-13-16-07/05404268 від 06.09.2018 року з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року колегією суддів встановлено, що у висновках акту контролюючим органом відображено факт неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року-травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн., тобто, період, що не охоплюється перевіряємим періодом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача надаючи пояснення стосовно вказаної обставини пояснила, що правовою підставою для відображення у акті перевірки факту неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року-травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн. є наявність станом на 01.07.2015 року в бухгалтерському обліку суми податкового боргу з ПДФО у розмірі 234 759, 34 грн.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо відсутності правового обґрунтування підстав відображення у акті перевірки факту неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року-травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн., що не охоплюється перевіряємим періодом, та подальшого його включення до загальної суми податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб по спірному податковому повідомленню-рішенню від 21.09.2018 року №7 є порушення контролюючим органом норм діючого законодавства, та свідчить про, що відповідач під час проведення перевірки, та при винесенні спірного податкового повідомлення рішення діяв не на підставі, не у спосіб, не в межах, визначених діючим законодавством.

Крім того, при проведенні перевірки Приватного акціонерного товариства Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору за період з 01.07.2015 року по 30.06.2018 року контролюючий орган вийшов за межі перевіряємого періоду, і включив до предмету перевірки попередні роки, а саме факт неперерахування позивачем утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року - травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн.

Як свідчать матеріали справи, факт неперерахування позивачем утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року - травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн. вже був предметом дослідження перевірки з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати ПДФО за період з 01.10.2012 року по 30.06.2015 року, результати якої оформлено актом перевірки від 30.11.2015 року за №560/20-33-17-01-07, копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, повторна перевірка одного і того ж періоду на підставі вказаного пункту можлива лише при встановленні невідповідності висновків перевірки вимогам законодавства або неповного з`ясування питань, які повинні бути з`ясовані під час перевірки.

Крім того, контролюючий орган в акті перевірки встановивши неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (жовтень 2011 року-травень 2015 року) у сумі 234 759, 34 грн., мав винести податкову вимогу на не перераховану суму, оскільки така сума має статус податкового боргу, і на нього розповсюджується встановлена законом процедура стягнення податкового боргу.

Відповідачем під час здійснення перевірки з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати ПДФО за період з 01.10.2012 року по 30.06.2015 року, результати якої оформлено актом перевірки від 30.11.2015 року за №560/20-33-17-01-07, встановлено, що позивачем було нараховано, утримано та задекларовано у податковому розрахунку (форма 1-ДФ) суму утриманого податку із доходу у вигляді заробітної плати, але останнім не перераховано до бюджету у строк визначений законом (до або під час виплати такого доходу), у зв`язку із чим несвоєчасно сплачена сума податку відповідає поняттю «податкового боргу».

Так, відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст.14 Кодексу (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашений в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Враховуючи вказане вище, контролюючий орган на суму податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 234 759, 34 грн. (починаючи з 01.07.2015 року) мав сформувати та надіслати Позивачу податкову вимогу, в якій визначити до сплати суму податкового боргу.

Слід зазначити, що факт наявності станом на 01.07.2015 року у позивача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 234 759, 34 грн. підтверджується книгою обліку платежів нарахованого та утриманого податку з доходів фізичних осіб «Журнал-головна» за 2015 рік., копію якої долучено позивачем до матеріалів справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги про минування строку давності по податковому боргу у розмірі 129 089,32 грн. (штрафної санкції 126 296,24грн. та пені 2 793,08.грн.), колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, податковий борг виник по податковому повідомленню-рішенню від 21.12.2015 року № на суму 234 759, 34 грн., яким до АТ «ХЕРМЗ» була застосована штрафна санкція у розмірі 126 296,24 грн. та пеня 2 793,08 грн. за результатами проведеної перевірки висновки якої відображені в акті перевірки від 30.11.2015 року за №560/20-33-17-01-07, що підтверджується наявністю її нарахування в Електронному кабінеті платника у 2016-2019 роках.

Зокрема, в Електронному кабінету визначено, що первинна сума податкової заборгованості по штрафній санкції та пені на загальну суму 129 089,32 грн. виникла 07.01.2016 року, що вказує на те, що сума податкового боргу в розмірі 129 089,32грн. виникла у зв`язку з несвоєчасністю сплати по податковому повідомленню-рішенню від 21.12.2015 року №004818170, - підлягає списанню згідно чинного законодавства за минуванням строку давності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року по справі №520/11839/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 21.09.2018 року № 7 в частині нарахування зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 234759,34 грн., а саме: визнати правомірним стягнення з АТ «ХЕРМЗ» () податку на доходи фізичних осіб у розмірі 182327,06 грн. замість 417086,40 грн.; в іншій частині залишити податкове повідомлення - рішення від 21.09.2018 року № 7 без змін.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Харківській області щодо не списання безнадійного боргу у розмірі 129089,32 грн., який рахується за АТ «ХЕРМЗ» ().

Зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області повторно розглянути заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" про списання безнадійного податкового боргу від 08.02.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" () сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у сумі 4481 (чотири тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 89 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський експериментальний ремонтно-механічний завод" () сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6722 (шість тисяч сімсот двадцять дві) грн. 83 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 27.09.2019 року