Справа № 280/1629/19
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1629/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів:
судді-доповідача Чумака С.Ю.,
суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в адміністративній справі № 280/1629/19 (суддя І інстанції Татаринов Д.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1 січня 2016 року по 1 листопада 2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести розрахунок та виплатити ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 1 листопада 2018 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що чинним законодавством не передбачений механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди, що в свою чергу унеможливлює виконання рішення суду. Також посилається на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2, в яких зазначено, що у зв`язку із внесенням змін до постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» нарахування та виплата індексації військовослужбовцям не здійснюється до окремого роз`яснення.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача на адресу суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 січня 2019 року № 18 підполковника ОСОБА_1 , командира 3 артилерійського дивізіону військової частини, звільнено з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «к» частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року (військовослужбовці строкової військової служби, які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) (а.с. 14).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 з 22 січня 2019 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14).
ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 13 березня 2019 року, в якій зазначив, що у період з 1 січня 2014 року по 23 січня 2019 року нарахування грошового забезпечення проводилось не в повному обсязі, оскільки за цей період позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація, у зв`язку з чим просив провести розрахунок суми індексації грошового забезпечення за вказаний період, а також надати розрахунок заборгованості суми індексації за вказаний період (а.с. 15).
Крім того, позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 13 березня 2019 року, в якій просив здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2014 року по січень 2019 року, надати довідку про розмір отриманого грошового забезпечення за весь час служби до 23 січня 2019 року та вказати при цьому суму виплаченої індексації грошового забезпечення (а.с. 16).
Військова частина НОМЕР_1 листом від 25 березня 2019 року № 1736 повідомила позивача, що індексація за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року, та з 1 листопада 2018 року по 23 січня 2019 року виплачена позивачу в повному обсязі. Щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 1 листопада 2018 року відповідач повідомив, що Порядок № 1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди. Також у відповіді посилається на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 4 січня 2016 року № 248/3/9/1/2, згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Зазначено, що вимога про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за вказаний період не підлягає задоволенню (а.с. 17-18).
Не погодившись з не нарахуванням та не виплатою індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 3 ст. 9 зазначеного Закону грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, нормами чинного законодавства прямо передбачено проведення індексації саме грошового забезпечення.
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, позивач як військовослужбовець, має право на індексацію грошового забезпечення і таке право відповідачем не оспорюється.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається не на відсутність фінансування, а на процес спрямований на порядок виплати сум індексації грошових доходів, тобто відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Таким чином, виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватись у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи та погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Військова частина НОМЕР_1 , відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 8 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.

Крім того, апелянт зазначає що, на теперішній час не існує механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди.

У роз`ясненнях Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2 зазначено, що у зв`язку із внесенням змін до постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» нарахування та виплата індексації військовослужбовцям не здійснюється до окремого роз`яснення.

Разом з тим, відповідач звертає увагу на те, що оскільки механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди не існує, а в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не зазначено яким чином необхідно виконувати вказане рішення, провести позивачу індексацію грошового забезпечення не вбачається можливим.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Роз`яснення Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовим актом, а тому не можуть встановлювати порядок нарахування чи припинення виплат індексації грошового забезпечення.

Право на таку індексацію закріплено чинним законодавством України. У зв`язку з цим держава та відповідні державні органи повинні забезпечити реалізацію такого права на проведення індексації грошового забезпечення.

У випадку відсутності механізму проведення нарахування та виплати індексації грошових доходів військовослужбовців за попередні періоди, Держава через відповідні державні органи повинна забезпечити запровадження такого механізму для забезпечення реалізації прав громадян, передбачених чинним законодавством.

Крім того, зазначений Порядок № 1078 затверджений на виконання положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і не встановлює додаткових вимог у виді окремого роз`яснення для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям, тобто при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців повинні застосовуватись загальні приписи Порядку № 1078.
Посилання апелянта на неможливість проведення індексації грошових доходів за минулі періоди часу є безпідставними, оскільки така індексація позивачу не проведена з вини саме відповідача, а тому останній і повинен забезпечити її проведення та віднайти такий механізм.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Позивач має право на відновлення порушеного права, а тому колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи і надано оцінку всім доводам сторін, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в адміністративній справі № 280/1629/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко