Справа № 826/5764/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 вересня 2019 року м. Київ № 826/5764/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши у письмовому провадження заяву про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна»
доДержавної фіскальної служби України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (далі також - позивач, заявник, ТОВ «Юнілівер Україна») до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним неприйняття Державною фіскальною службою України податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілівер Україна" від 25.10.2016 року №186 та №187 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну фіскальну службу України визнати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» від 25.10.2016 року №186 та №187 зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати, коли вони були надіслані для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» до Державної фіскальної служби України задоволено повністю. Визнано протиправним неприйняття Державною фіскальною службою України податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» від 25.10.2016 №186 та №187 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України визнати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» від 25.10.2016 року №186 та №187 зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних з дати, коли вони були надіслані для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, літера А ) судові витрати у розмірі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Юнілівер Україна» про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відмовлено.

Через канцелярію суду 20.09.2019 року позивачем подано заяву про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, яку обґрунтовано тим, що навіть після постановлення Шостим апеляційним адміністративним судом ухвали від 06.09.2019 року про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідача, останній ухиляється від виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Ознайомившись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання визначаються частиною першою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), частиною другою якої встановлюється, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підписано особисто позивачем.

Надаючи оцінку клопотанню позивача на предмет дотримання вимог частини першої статті 167 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення клопотання позивача без розгляду або для відмови у прийнятті такого клопотання.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, повернуто скаржнику.

Водночас, з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» також встановлено, що 19.06.2019 року відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 року.

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.02.2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Отже, слід дійти висновку, що рішення суду від 15.02.2019 року набрало законної сили 01.04.2019 року.

Водночас, станом на 30.09.2019 року матеріали адміністративної справи перебувають в Шостому апеляційному адміністративному суді, а тому, заява позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є передчасною.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до приписів частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Підтвердження звернення до органів примусового виконання рішень з метою звернення до примусового виконання рішення суду від 15.02.2019 року у справі 826/5764/18 позивачем до заяви про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення суду не надано.

Враховуючи викладене, та те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання за встановлених обставин.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Керуючись статтями 6, 243, 292-294, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Юнілівер Україна» про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повну ухвалу складено 30.09.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна