Справа № 640/12223/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2019 року №640/12223/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправною відмови у видачі сертифікату та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"(04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.06.2019 року № ІУ 49 про відмову у видачі сертифікату на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва";

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення про видачу сертифіката на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва", замовником якого є комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

Позовні вимоги мотивовано тим, що після завершення будівництва будинку по вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва, КП «Спецжитлофонд» 13.06.2019 звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, проте, відповідачем було відмовлено у видачі позивачеві сертифікату по об`єкту: «Будівництво житлового будинку по вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва. Так, підставою для відмови у видачі сертифікату зазначено неподання документів необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката, однак, позивач наголошує, що відповідачем не було надіслано на юридичну адресу позивача жодних запитів чи листів з метою отримання проектної та виконавчої документації з метою з`ясування достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил та доказів неподання запитуваних документів. Позивачем, в свою чергу, було подано відповідну заяву за формою, наведеною у додатку 8 до Порядку та акт готовності об`єкта до експлуатації, як того вимагають приписи законодавства з метою отримання відповідного сертифіката.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що під час огляду об`єкта будівництва: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва" посадовим особам Департаменту не було надано документи, необхідні для прийняття рішення про видачу сертифіката, а саме - виконавчу документацію. Відповідно до п. 27 Порядку №361 підставою для відмови у видачі сертифіката є неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката. На підставі викладеного, за результатами розгляду поданої КП «Спецжитлофонд» заяви про видачу сертифіката встановлено неподання документів необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката, а саме: не надана виконавча документація, відтак, рішення відповідача про відмову у видачі сертифікату на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва" є правомірним та не підлягає скасуванню.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій наголошено, що підстави для відмови у видачі сертифікату, зазначені у відзиві на позовну заяву є протиправними та необґрунтованими, відповідачем не було надіслано на адресу позивача жодних запитів чи листів з метою отримання проектної та виконавчої документації, а також не здійснено будь-яких інших спроб стосовно запиту для отримання від позивача виконавчої документації по об`єкту будівництва. Позивачем наголошено, що з відзиву взагалі не зрозуміло про які неподані документи йде мова, у зв`язку з чим, останнім також було надано до суду копії матеріалів виконавчої документації.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Київської міської ради від 26.04.2012 №533/7870 «Про надання комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва» надано комунальному підприємству «Спецжитлофонд» земельну ділянку площею 0, 29 га для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ№ 9885042 від 04.09.2012).

Будівельні роботи на вказаній земельній ділянці виконувались на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 17.12.2013 №ІУ 19, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Після завершення будівництва будинку по вул . Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва КП «Спецжитлофонд» 13.06.2019 звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката, до якої було додано: акт готовності об`єкта до експлуатації, черговий кадастровий план на 1 арк., державний акт на право власності земельною ділянкою, дозвіл на виконання будівельних робіт з повідомленням про зміну даних.

21.06.2019 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято рішення про відмову у видачі КП «Спецжитлофонд» сертифіката по об`єкту: «Будівництво житлового будинку по вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі міста Києва» (відмова у видачі сертифікату №ІУ 49).

Підставою для відмови у видачі сертифікату зазначено неподання документів необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката, відповідно до абз. 4 п. 27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постаново Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461».

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", не погоджуючись із зазначеною вище відмовою у видачі сертифікату, звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із частинами другою, четвертою, сьомою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав:

- неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

- невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил;

- невиконання вимог, передбачених Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" , щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

Відмова у видачі сертифіката надається замовникові у строк, передбачений для його видачі.

Згідно з пунктами 23-27 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку.

Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

У разі потреби під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва.

Неподання таких висновків у встановлений строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об`єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є:

неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката;

виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій ним особі) протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката, а також акт готовності об`єкта до експлуатації. Подання замовником при цьому до Держархбудінспекції виконавчої документації законодавством не передбачено.

Згідно пункту 25 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд зазначає, що підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката та акт готовності об`єкта до експлуатації. Подання до заяви виконавчої документації вимогами чинного законодавства не передбачено.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до заяви про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката додано Акт готовності об`єкту до експлуатації за формою згідно додатку 9 до Порядку. При цьому, зауважень до форми та змісту поданих позивачем документів у відповідача не було.

В матеріалах справи наявна копія довідки щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката за підписом головного інспектора будівельного нагляду Жубінської М.В., в якій зазначено, що відомості у заяві про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката і акті готовності до експлуатації достовірні, заходи передбачені проектною документацією щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших мало мобільних груп населення виконані в повному обсязі.

При цьому, підставою для відмови у видачі сертифіката зазначено неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката.

Як зазначено судом вище, підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката та акт готовності об`єкта до експлуатації. Подання до заяви виконавчої документації вимогами чинного законодавства не передбачено.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження надіслання Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" запиту щодо надання додаткових матеріалів з метою з`ясування достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, а також доказів неподання позивачем запитуваних документів.

Наявна у матеріалах справи копія довідки щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та видачі сертифіката також не містить доказів звернення представників інспекції з вимогою (запитом) про надання товариством виконавчої документації.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, як у самому оскаржуваному позивачем рішенні, так і у відзиві, не наведено обставин щодо невідповідності чи недостовірності даних акту готовності об`єкта до експлуатації вимогам чинного законодавства чи проектній документації, невідповідності об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил, з огляду на що суд позбавлений можливості надати належну оцінку їх обґрунтованості або необґрунтованості.

Крім того, на підтвердження посилань відповідача в тексті відзиву на позовну заяву щодо ненадання позивачем документів для прийняття рішення про видачу сертифіката, під час огляду посадовими особами Департаменту об`єкта будівництва, не надано жодних доказів, а тому суд ставиться критично до таких тверджень відповідача.

Суд наголошує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивачем з метою прийняття об`єкта в експлуатацію подано відповідну заяву за формою, наведеною у додатку 8 до Порядку, до якої додано акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, суд зазначає про протиправність висновків відповідача щодо неподання замовником документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Відповідно до пунктів 2, 4 та 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окремі його положення; визнати бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії; визначити інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Волохи проти України" при наданні оцінки повноваженням державним органам суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так суд вказав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. Європейський Суд дійшов до висновку, що втручання не може розглядатися як таке, що було здійснене "згідно із законом", оскільки законодавство України не визначає з достатньою чіткістю межі та умови здійснення органами влади своїх дискреційних повноважень у певній сфері та не передбачає достатніх гарантій захисту від свавілля з боку правоохоронних органів.

Між тим, видача сертифіката є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого сертифіката без необхідних дій суб`єкта владних повноважень, в межах адміністративної процедури, не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неможливість суб`єкта владних повноважень видати сертифікат з урахуванням позиції суду відносно протиправності доводів відповідача щодо неподання позивачем документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката.

Отже, враховуючи усе вище викладене у сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження відповідача щодо неподання позивачем в межах спірних правовідносин документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката, зворотного відповідачем під час розгляду справи не доведено. Відтак, враховуючи наведене вище, оскаржувана відмова Державної архітектурно-будівельної інспекції України є такою, що прийнята відповідачем протиправно, а тому, як наслідок, підлягає скасуванню.

Враховуючи подання позивачем всіх необхідних документів, визначених чинним законодавством для отримання сертифікату, належним та ефективним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийняти рішення про видачу сертифіката на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва", замовником якого є комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.11.2018 року по справі №826/162/18.

За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, частиною 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 72 - 78, 90, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"(04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.06.2019 року № ІУ 49 про відмову у видачі сертифікату на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва".

3. Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України прийняти рішення про видачу сертифіката на об`єкт: "Будівництво житлового будинку на вул. Теремківській, 3 у Голосіївському районі м. Києва", замовником якого є комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

4. Стягнути на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"(04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26; ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 842, 00 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа