Справа № 120/59/19-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/59/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

24 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника відповідача: Андріюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

В апеляційній скарзі податковий орган також зазначає, що відповідно до п.п. 299.1, 288.2 - 288.4 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір орендної плати такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка здана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем та орендарем. Податковим кодексом не передбачено, що у разі фактичного користування земельною ділянкою, іншою фізичною або юридичною особою то в цього користувача автоматично виникає обов`язок сплати орендної плати за земельну ділянку, що відповідно до належно оформлених документів є обов`язком орендаря.

18.09.2019 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому останній зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин положення ст. 12 Закону №973, оскільки до земель фермерського господарства відносяться в тому числі і землі отримані засновником такого господарства в оренду, з метою створення цього господарства, і які передані ним та використовуються фермерським господарством за відповідним цільовим призначенням.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №786.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 14,1351 га, кадастровий номер :03:000:0629 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 9620,36 грн. за 1 рік.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0629 площею 14,1351 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку.

17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №787.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 12,7480 га, кадастровий номер :03:000:0626 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10761,32 грн. за 1 рік.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0626 площею 12,7480 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку.

17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №788.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 9,0343 га, кадастровий номер :03:000:0643 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6544,08 грн. за 1 рік.

Так, відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0643 площею 9,0343 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку.

17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №789.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 21,6310 га, кадастровий номер :03:000:0633 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14070,32 грн. за 1 рік.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0633 площею 21,6310 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку.

17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №790.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 10,6784 га, кадастровий номер :03:000:0642 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7802,96 грн. за 1 рік.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0642 площею 10,6784 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької ФГ "КАІР", а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку.

17.10.2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі №791.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель резервного фонду Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області.

В оренду передається земельна ділянка площею 14,3475 га, кадастровий номер :03:000:0628 (п. 2 Договору).

Договір укладено на 25 років з моменту укладання.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 10913,48 грн. за 1 рік.

Відповідно до акту передавання-приймання орендованої земельної ділянки від 25.11.2014 року ОСОБА_1 передає земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0628 площею 14,3475 га розташовану на території Жорницької сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області, а ФГ "КАІР" приймає вищевказану земельну ділянку.

ОСОБА_1 є засновником та учасником ФГ "КАІР".

18.09.2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення №-0214 на суму 16129 гривень 07 копійок; №-0214 на суму 11695 гривень 08 копійок; №-0214 на суму 21088 гривень 60 копійок; №-0214 на суму 14419 гривень 00 копійок; №-0214 на суму 16357 гривень 12 копійок; №-0214 на суму 9808 гривень 27 копійок.

На переконання позивача сплата орендної плати має відбуватися фермерським господарством, а тому у нього, як громадянина, відсутній обов`язок зі сплати орендної плати, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що фактичним землекористувачем земельної ділянки, переданої в оренду позивачу, є фермерське господарство "КАІР", а тому, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області безпідставно визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (далі - Закон № 973-IV) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно з статтею 4 Закону № 973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону.

Відповідно до статті 7 Закону № 973-IV надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Статтею 23 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Згідно статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до статті 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Колегією суддів встановлено, що між Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) 17.10.2014 року укладено договори оренди землі № №786, 787, 788, 789, 790, 791.

Згідно з статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до умов договорів, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься до місцевого бюджету, орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, об`єктом плати за землю у даних правовідносинах є земельна ділянка, надана в оренду з метою створення фермерського господарства, яке, реалізуючи права землекористувача, має обов`язок внесення плати за землю.

З матеріалів справи вбачається, що орендар передав право користування земельною ділянкою створеній ним юридичній особі, реалізуючи таким чином форму підприємницької діяльності, а контролюючий орган оскаржує права фермерського господарства як землекористувача, визначаючи останнім фізичну особу орендаря, із чим пов`язує обов`язок внесення плати за користування земельною ділянкою.

Отже, фактичним землекористувачем земельної ділянки, переданої в оренду позивачу, є фермерське господарство "КАІР".

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області безпідставно визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб.

Також колегія суддів звертає увагу, що орендну плату за орендовану земельну ділянку сплачувало саме фермерське господарство "КАІР", а тому суд вважає, що податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування податкових повідомлень - рішень від 18.09.2018 року №-0214 на суму 16129 грн 07 коп; №-0214 на суму 11695 грн 08 коп; №-0214 на суму 21088 грн 60 коп; №-0214 на суму 14419 грн 00 коп; №-0214 на суму 16357 грн 12 коп; №-0214 на суму 9808 грн 27 коп.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 814/1005/16.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.