Справа № 496/3726/19
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3726/19
Провадження № 2-а/496/50/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Дранікова С.М.

при секретарі - Бондаренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Біляївського районного відділу поліції УМВС України в Одеській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить суд постановити рішення про визнання дій Біляївського районного відділу поліції УМВС України в Одеській області щодо винесення постанови серії ДП №407269 від 18.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП - неправомірними та постанову серії ДП №407269 від 18.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 скасувати, яке не відповідає вимогам закону. Свій позов позивач мотивує тим, що 18.09.2019 року о12:00год. посадовою особою Біляївського районного відділу поліції УМВС України в Одеській області сержантом Шевчуком Р.В. позивачу було вручена постанова серії ДП №407269 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в якому зазначено, що позивач о 10-ій годині 56 хв. 18.09.2019 року керуючи автомобілем марки «Шевроле Віто 108 CDI» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в с. Яськи Біляївського району Одеської області на перехресті вулиці Центральної при здійсненні повороту ліворуч на автодорогу №Т-16-25 (Курган - Біляївка-Овідіополь), в порушення інформаційного знаку 5.35.1 Правил Дорожнього руху України не пропустив пішохода, який переходив перехрестя вулиць і таким чином порушив вимоги частини 2 ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач не погодився та звернувся до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просив задовольнити, та зазначив, що коли він здійснював поворот наліво, як зазначається в постанові, жодного пішохода на перехресті не було, а тому і вступати дорогу він не мав можливості.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, поліцейським СРПП Біляївського ВП старшим сержантом поліції Шевчуком Р.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №407269 від 18.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.16.2 ПДР України. Згідно постанови саме 18.09.2019 року о 10 год. 56 хв. в Одеській області Біляївський район в с. Яськи на перехресті вулиць Центральна, при повороті ліворуч на а/д Т-16-25 (Курган - Біляївка - Овідіополь) не дав дорогу пішоходам які переходили проїзджу частину на яку він повертав. Тим самим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення порушено положення ст. 280 КУпАП, достеменно не встановлено чи був винен позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови, будь-яких інших доказів не наведено, а згідно встановлених обставин справи, порушення ПДР позивач не скоював, наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджується.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові прийнятій відповідачем не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог закону, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 407269 від 18 вересня 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та визнання дій відповідача неправомірними, однак він не ставить питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, а розглядаючи дану справу, суд керується положеннями ст. 286 КАС України, при цьому враховує, що доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано, що свідчить про необхідність виходу за межі позовних вимог та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, разом з прийняттям рішення про скасування рішення суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не має право визнавати дії суб`єкта владних повноважень неправомірними.

Керуючись ст. ст. 122, 222, 245, 251, 252, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Біляївського районного відділу поліції УМВС України в Одеській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити.

Постанову Серії ДП18 №407269 від 18 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП Біляївського ВП старшим сержантом поліції Шевчуком Р.В. про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М. Драніков