Справа № 1.380.2019.003633
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003633
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:
представника позивача Ситника С.Р.,

представника відповідача Ролін Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі довідки члена сім`ї загиблого старшого солдата резерву ОСОБА_3 , а саме доньці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати відповідача видати доньці ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , приймаючи участь в антитерористичній операції, ОСОБА_2 (23.08.2015) довідку члена сім`ї загиблого військовослужбовця на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісті під час проходження військової служби».

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що малолітня ОСОБА_2 є донькою загиблого під час виконання обов`язків військової служби ОСОБА_3 , а тому є членом сім`ї військовослужбовця, на яку поширюються дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В квітні 2019 року ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» звернулась в інтересах ОСОБА_2 до відповідача з заявою, в якій просила видати своїй малолітній доньці довідку про надання пільг, які передбачені Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Проте, згідно з витягом з протоколу №6 від 12.04.2019 відповідач відмовив у видачі довідки членам сім`ї загиблого старшого солдата резерву ОСОБА_3 , а саме доньці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки проходження служби у військовому резерві не є видом військової служби.

Позивач, вважаючи таку відмову неправомірною, звернулась до суду за захистом прав та інтересів своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 23.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач 06.08.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 12.04.2019 комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянула документи та прийняла рішення про відсутність підстав для видачі ОСОБА_2 довідки, оскільки загиблий ОСОБА_3 не був військовослужбовцем, а проходив службу у військовому резерві, у зв`язку з чим дія постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 на членів його сім`ї не поширюється. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Представник позивача 20.09.2019 подав до суду додаткові пояснення до позовної заяви. Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 №813/3083/17 встановлено право членів сім`ї загиблого ОСОБА_3 на отримання посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження служби, та зобов`язано Львівський військовий комісаріат видати ОСОБА_1 таке посвідчення. З огляду на наведене вважає, що відмова у видачі ОСОБА_2 зазначеної довідки є протиправною, а тому просить позовну заяву задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Наказом начальника Північного територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 05.01.2015 № Ідск відправлено у службове відрядження солдата резерву ОСОБА_3 , командира гранатомета 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 3 роти оперативного призначення батальйону оперативного призначення, до м.Слов`янська Донецької області для виконання завдань згідно з Законом України «Про боротьбу з тероризмом» (забезпечення та участі в антитерористичній операції) з 04.01.2015.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №36 від 06.01.2015 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у Донецькій області, м.Артемівськ, причина смерті травма, що призвела до смерті пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, розтрощення черепа. (а.с.23)

08.01.2015 виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області складено актовий запис №2 про смерть ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 Північного територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) №58 від 25.03.2015 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення старшого солдата резерву ОСОБА_3 .

У квітні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулася із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу ОСОБА_2 довідки члена сім`ї загиблого старшого солдата військового резерву Національної гвардії України ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), який загинув 05.01.2015 в Донецькій області м.Артемівськ приймаючи участь в антитерористичній операції.

12.04.2019 Львівським обласним військовим комісаріатом надано відповідь позивачу про те, що згідно з Витягом із Протоколу №6 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» комісія ухвалила відмовити у видачі довідки членам сім`ї загиблого старшого солдата резерву ОСОБА_3 , а саме доньці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки проходження служби у військовому резерві не є видом військової служби.

Окрім цього, зазначено, що посвідчення видаються членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби після досягнення ними 7 річного віку, дітям, які не досягли цього віку, передбачені законодавством пільги надаються на підставі довідки.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон України № 2232-XII).

Відповідно до ст.1 Закону України № 2232-XII військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 9 цієї статті визначено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаних із захистом Вітчизни.

Із системного аналізу вказаних норм права слідує, що військова служба є однією із складових військового обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що порядок добору та прийняття на службу у військовому резерві, строки, умови та порядок її проходження, а також підстави і порядок звільнення із служби визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положенням про проходження громадянами України служби у військовому резерві Національної гвардії України, що затверджується Президентом України.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про Національну гвардію України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 2012.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-XII).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України № 2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема, на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Згідно з ч.13 ст.14 Закону України № 2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» (далі постанова КМУ №379) встановлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками №1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом. Дітям військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, посвідчення видаються після досягнення ними 7-річного віку; дітям, які не досягли цього віку, передбачені законодавством пільги надаються на підставі довідки, що видається одному з членів сім`ї військовослужбовця.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі № 813/3083/17, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018, встановлено, що ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені Законом України № 2011-XII, як член сім`ї загиблого у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби старшого солдата резерву ОСОБА_3 .

Відповідно до п.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним судовим рішенням зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби. Таке посвідчення видано ОСОБА_1 06.04.2018 (а.с.60).

Суд зазначає, що згідно з свідоцтвом про народження від 01.09.2015 серія НОМЕР_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_3 , а тому є членом сім`ї військовослужбовця, на яку поширюється дія Закону України № 2011-XII.

Оскільки ОСОБА_2 не досягла 7-річного віку, відповідно до постанови КМУ №379 пільги їй повинні надаватися на підставі довідки, що видається одному з членів сім`ї військовослужбовця.

Судом встановлено, що у квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про видачу довідки члена сім`ї загиблого військовослужбовця саме ОСОБА_2 .

Водночас, системний аналіз положень постанови КМУ №379 та Законом України № 2011-XII дає підстави суду дійти висновку, що до досягнення дітьми семирічного віку, такі довідки видаються саме повнолітнім членам сім`ї загиблих військовослужбовців.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправними мотиви відмови відповідачем у видачі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) довідки члена сім`ї загиблого старшого солдата військового резерву Національної гвардії України ОСОБА_3 , водночас зазначає про відсутність права на отримання нею такої довідки до досягнення семирічного віку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Львівського обласного військового комісаріату (місцезнаходження: 79005, м.Львів, вул.І.Франка, 25) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 30.09.2019.

Суддя Р.І. Кузан