Справа № 420/3272/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

сторін:

представник позивача - Мастістий І.А. (за ордером)

представник відповідача - Ковальчук В.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, вул. Львівська площа, 8) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу №3563 від 11.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» до Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому, просить суд:

- Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України (код за ) щодо перенесення в плані-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік проведення документальної планової виїзної перевірки ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПЛОДОВОЧТОРГ» (код за ) з грудня 2019 року на травень 2019 року.

- Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДФС в Одеській області №3563 від 11.05.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПЛОДОВОЧТОРГ» (код за ).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування адміністративного позову Позивачем зазначено, що вважає наказ №3563 від 11.05.2019 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що прийнятий не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, без належних обставин, що мають значення для прийняття рішення

04.07.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 47-49). В обгрунтування зазначено, що Відповідач заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, оскільки твердження позивача щодо безпідставності включення до плану-графіка ПП «Плодовочторг» є хибними, оскільки є розроблені Міністерством фінансів України критерії оцінки ступенів ризику та періодичності проведеная планових заходів у сфері податкового контролю відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02,06.2015 року №524, а тому, можливо зробити висновок, що наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 року №524, встановлено перелік критеріїв при яких юридичних осіб можна віднести до певного ступеня ризику.

Враховуючи викладене, твердження позивача в адміністративному позові є абсолютно безпідставними та взагалі ставлять під сумнів право контролюючого органу на проведення перевірок платників податків, що є неправомірним.

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись.

Представинк позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

11 травня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ №3563 про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» (код за ) (далі - наказ №3563) за період з 01.01.2016 - 31.12.2018 з 31 травня 2019 року тривалістю 10 робочих днів, який отримано підприємством поштою 24.05.2019 року.

Наказ винесено на виконання Плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік, на підставі пп. 20.1.4, п. 20.1, ст. 20, п. 77.1, ст.77 Податкового Кодексу.

Не погоджуючись із оскарженим Наказом №3563 від 11.05.2019, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 14.1.221. ст. 14 ПК України, ризик це ймовірність недекларування (неповного декларування) платником податків податкових зобов`язань, невиконання платником податків іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

П. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пунктів 77.1 та 77.2 статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до глави 8 розділу II Податкового Кодексу України та ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час здійснення контролюючими органами контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.

Згідно з Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з якого вбачаються основні засади планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 2 статті 2 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», встановлено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього закону, плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду і контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

Частина 2 ст. 5 зазначеного Закону, який регламентує, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових . позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризикувід провадження господарської діяльності.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

Отже, дія ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» поширюється на спірні правовідносини, оскільки податковий контроль є формою державного нагляду у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 11 Постанови КМУ № 342 від 10.05.2018 року «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)», з метою забезпечення прозорості інформація про віднесення суб`єктів господарювання до ступенів ризику узагальнюється шляхом складення та ведення переліку суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності, з розташуванням їх у порядку зменшення сум балів, нарахованих кожному суб`єкту.

З пункту 14 Постанови № 342 вбачається, що відомості про перелік суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності із зазначенням ступеня ризику від провадження ними господарської діяльності, та форми, зазначені у пунктах 7 і 9 цієї Методики, оприлюднюються на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).

Вимоги щодо порядку винесення рішення про проведення документальної перевірки, містяться також в Методичних рекомендаціях щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пп. 1.2.1 Методичних рекомендацій, рішення про проведення документальної планової, позапланової, перевірки приймається керівником органу державної фіскальної служби із зазначенням суб`єкта, перевірка якого проводиться, мети, виду перевірки, підстав для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки тощо, яке з врахуванням вимог Податкового Кодексу України оформлюється наказом.

Висновки суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд не погоджується із діями Відповідача щодо перенесення в плані-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік проведення документальної планової перевірки приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ», з грудня 2019 на травень 2019 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з планом-графіком проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік та Наказу №3563 про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» не вбачається:

- коли, ким та на підставі чого був підписаний та затверджений план-графік проведення документальної планової виїзної перевірки на 2019 рік щодо ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ»;

- дати початку проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» та строки їх здійснення;

- оцінки ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ»; ступеня ризику від провадження ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» господарської діяльності, та форми, зазначені у пунктах 7 і 9 Постанови № 342; факт існування ризику щодо несплати ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи;

- переліку питань для здійснення планових заходів, за якими буде проводитися документальна планова виїзна перевірка ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ»;

- мети призначення планової документальної виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» та дублювання такої мети в наказі про проведення перевірки;

- будь-яких повідомлень або позначень про перенесення проведення періоду та терміну документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» тощо.

Таким чином, на думку суду, наказ був винесений з перевищенням повноважень Головним управлінням ДФС в Одеській області, оскільки, аналізуючи норми податкового законодавства, можна дійти висновку, що план-графік є умовою для призначення планової документальної виїзної перевірки платника податків, а вже підставою для її проведення є наказ про проведення перевірки. Умови для призначення планової документальної виїзної перевірки платника податків повинні містити основні елементи (реквізити в плані-графіку) для подальшої реалізації в ході проведення перевірки.

З огляду на дані обставини справи, умови для призначення перевірки не можуть порізно існувати в Наказі про проведення перевірки, а в плані-графіку не міститися. Головне управління ДФС в Одеській області визначило дату початку планового заходу державного нагляду, строки здійснення, період перевірки та підставу для проведення перевірки без віднесення ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» до одного зі ступенів ризику, які повинні висуватися для призначення документальної планової виїзної перевірки та в подальшому дублюватися в Наказі для проведення планової документальної виїзної перевірки платника податків.

Також, суд зазначає, що план-графік згідно з приписами п. 3 розділу І Порядку формування плану-графіку №524, проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Отже, проект річного плану-графіку був складений та відправлений Головним управлінням ДФС в Одеській області до 01 грудня 2018 року згідно аналізу ступеня ризику ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» за період попередньої діяльності платника податків. Наказ №3563 визначає періодом проведення документальної планової виїзної перевірки з 01.01.2016 - 31.12.2018. Отже, неможливо проаналізувати ризик роботи ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» за грудень 2018 року, який на той період ще не настав.

Суд зазначає, що наказ про проведення перевірки повинен повністю відповідати за змістом інформації щодо конкретного платника податків річному плану-графіку. Ступінь ризику платника податків не встановлюється на майбутній період після встановленого (затвердженого) плану-графіку, а саме за грудень 2018 року, а наказ на проведення перевірки не може доповнювати чи змінювати план-графік.

Таким чином, Відповідачем не дотримано умов та порядку прийняття рішення про проведення перевірки, що в свою чергу, не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Вищезазначена позиція підтверджена постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 23.01.2018 року по справі № 813/1946/17.

Аналогічна правова позиція, висловлена в Постанові Верховного Суду України у справі №21-425а14, а саме, лише дотримання контролюючим органом встановлених умов та порядку прийняття контролюючим органом рішень про проведення перевірок може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.

Щодо перенесення Державною фіскальною службою України в плані-графіку проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» з грудня 2019 року на травень 2019 року, суд зазначає наступне.

Державною фіскальною службою України до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік були внесені зміни, в яких відбулись перенесення проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» з грудня 2019 року на травень 2019 року.

Після опублікування затвердженого плану-графіку на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику випливало, що проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «ПЛОДОВОЧТОРГ» заплановано на 12 місяць 2019 року. З завантаженого позивачем файлу Microsoft Excel в травні 2019 року з цього ж офіційного веб-сайту виявилось, що перевірка відбудеться у 5 місяці 2019 року.

Зміни до плану- графіку внесені 05.04.2019 року о 14:42, що не заперечується сторонами.

Порядок оприлюднення критеріїв та періодичності, дати початку та строки проведення планових заходів визначаються ст. 77 ПК України, а саме до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Отже, перенесення проведення перевірки не допускається після 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Суд зазначає, що зміна плану-графіку не допускається з огляду на вищевказані норми податкового законодавства, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Відповідно до правових позицій, висловлених в Постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року (справа №821/1759/17) та Постанові від 27 листопада 2018 року (справа № 820/3963/17) до предмету доказування у цій категорії справ входить не лише дослідження наявності або відсутності плану-графіку на відповідний період і включення до нього конкретного платника податків, але й перевірка того, чи був відповідний план - графік складений з дотриманням визначених строків, чи наявні підстави включення позивача до плану - графіку та чи дотримано процедуру такого включення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Відповідачем порушено принцип юридичної визначеності, який є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права. Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Згідно з практикою ЄС на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява N55555/08. п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява N36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», п. 74).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-73, 77, 139, 159, 241-246, 250-251, 263 КАСУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» (65045, м. Одеса, вул. Базарна, 61) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, вул. Львівська площа, 8) про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу №3563 від 11.05.2019 року задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо перенесення в плані-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік проведення документальної планової перевірки приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» () з грудня 2019 на травень 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 3563 від 11.05.2019 року про проведення документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» ().

Стягнути на користь приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Стягнути на користь приватного підприємства «ПЛОДОВОЧТОРГ» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.09.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.