Справа № 360/1995/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року справа №360/1995/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (повний текст складено 11 червня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/1995/19 (суддя І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Приватного підприємства Айленд до Головного управління ДФС в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства Айленд до Головного управління ДФС в Луганській області, в якому позивач просив суд наказ Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 11.04.2016 №34-п визнати протиправним з моменту видання та скасувати.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року адміністративний позов Приватного підприємства Айленд залишено без руху. Встановлено Приватному підприємству Айленд строк для усунення недоліків протягом п`яти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали.

06 червня 2019 року до відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) суду першої інстанції за вхідним реєстраційним номером 30763/2019 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Як було зазначено в ухвалі суду від 17 травня 2019 року позивачу було встановлено строк також для надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду або доказів, що підтверджують своєчасність звернення до суду з даним позовом.

На виконання ухвали суду першої інстанції від 17 травня 2019 року позивачем надані пояснення, відповідно до яких зазначає, що оскаржуване рішення (наказ) отримано останнім 11 квітня 2016 року. З посиланням на норми частини 1 статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. На думку позивача, платник податків має право оскаржити до адміністративного суду рішення контролюючого органу у строк 1095 днів, останнім днем такого строку є 11 квітня 2019 року.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 360/1995/19 позовну заяву Приватного підприємства Айленд до Головного управління ДФС в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу повернуто позивачу.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Позивач вважає, що у даному випадку, для вирішення питання щодо порушення строків звернення до суду з цим позовом, суд повинен був застосувати приписи Податкового кодексу України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день коли особа дізналася про порушення своїх прав це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його права, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За визначенням підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що останніми врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов`язань. Такі строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов`язання.

Судом першої інстанції зазначено, що предметом позову в даному випадку є рішення контролюючого органу про призначення позапланової виїзної документальної перевірки, яке за своєю суттю не є рішенням контролюючого органу про нарахування/визначення грошового зобов`язання.

Водночас, у зв`язку з тим, що Податковим кодексом України не встановлено спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішення про призначення позапланової виїзної документальної перевірки, тому в даному випадку застосуванню підлягає загальний строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує наказ Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 11 квітня 2016 року № 34-п, який було отримано позивачем 11 квітня 2016 року. Позов подано до суду 10 квітня 2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку, визначеного статтею 122 КАС України.

Відповідно до положень частин1,2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не наведено доводів, які б свідчили про існування поважних обставин пропуску строку звернення до суду з позовом, а отже, в силу приписів частини 2 статті 123, пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позов має бути повернутий позивачу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Айленд на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 360/1995/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 360/1995/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко