Справа № 200/6906/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 р. Справа№200/6906/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з березня 2018 року отримує пенсію за рішенням суду, проте щомісячний розмір пенсії не відповідає його сподіванням. Зазначений факт має місце внаслідок того, що пенсійна справа ОСОБА_1 містить відомості, що пенсіонер є працюючим. Позивач наголошує, що відповідно трудової книжки не працює з 31.03.2012 року. Зазначає, що у 2012 році підприємство, на якому позивач працював востаннє, повідомило пенсійний фонд у звіті персоніфікації про звільнення ОСОБА_1 .

На вимоги позивача внести відомості про звільнення, відповідач просив надати тільки нотаріально завірену копію трудової книжки. В подальшому, не приймаючи документи у представника, а потім прийнявши ці документи, але відмовляючи у внесенні змін у дані персоніфікованого обліку на підставі отриманих документів та вимагаючи персонального візиту престарілої особи до УПФУ відповідач порушував право позивача на використання передбаченого інституту представництва.

На підставі зазначених обставин позивач просить суд:

визнати причини пропуску процесуального строку для звернення до суду за перерахунком пенсійних виплат поважними та поновити строк звернення до адміністративного суду;

визнати відмову № 540(98)/Ц-01-01-03 від 25.12.2018 року та №81/ц-01-01-03 від 28.03.2019 року Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо внесення змін до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та перерахунку пенсії в зв`язку зі зміною таких даних неправомірними та протиправними;

скасувати розпорядження Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 2649 від 23.11.2015 року, 198486 від 05.07.2016 року, 198486 від 04.10.2017 року про визнання позивача працевлаштованою особою;

зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області перерахувати пенсію з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та індексу інфляції та виплатити заборгованість з цього перерахунку з 01.11.2015 року.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 01.07.2019 року.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.08.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними до судового розгляду.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що згідно макету пенсійної справи, який надійшов до відповідача, позивач є працюючою особою, про що свідчить відповідний запис у Розпорядженні № 2649 від 23.11.2015 року. Відповідач наголошує, що у формі заяви, яку позивач надавала для прийняття на облік до управління зазначено, що вона, як заявник зобов`язується своєчасно повідомляти про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, а саме: про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї тощо. Виходячи з матеріалів справи, яка надійшла до управління, позивач своєчасно не звернувся до територіального управління пенсійного фонду із заявою про звільнення з роботи.

Поряд з цим відповідач посилається на абз. перший п. 1.5 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. Втім відповідач наголошує, що позивач не звертався до управління із заявою про перерахунок пенсії. На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Згідно трудової книжки позивача б/н, 30.03.2012 року позивач був звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.11.2015 року звернулась до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, перебуваючи в статусі внутрішньо переміщеної особи. У заяві позначено, що позивач не працює.

22.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки ОК-5, просив перерахувати йому пенсію.

Листом від 13.07.2018 року відповідач повідомив, що позивач має право особисто звернутися до установи пенсійного фонду із заявою для отримання довідки ОК-5 за наявності документів, що посвідчують особу тощо. Щодо заяви позивача про перерахунок пенсії, відповідачем роз`яснено розмір пенсії та її склад. Інформація щодо зробленого перерахунку або що відмови в задоволенні заяви про перерахунок в листі відсутня.

14.12.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

У відповідь на дану заяву позивача у листі від 20.12.2018 року № 540(98)14- 01-01-03 повідомлено, що в електронній пенсійній справі, яка вивантажена з м. Донецька, наявна позначка «заявник працює». Для проведення перерахунку пенсії в разі звільнення з роботи позивачу необхідно особисто звернутися до управління та надати оригінали документів, що підтверджують звільнення та заяву про проведення перерахунку.

21.03.2019 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про прийняття документів для здійснення перерахунку та внесення відомостей про звільнення по наданій трудовій книжці. До заяви було додано копію трудової книжки, копію довіреності на представника.

Згідно листа відповідача від 28.03.2019 року № 181/Ц-01-01-03, позивачу роз`яснено, що заява про призначення пенсії подається особисто чи через представника, який діє на підставі виданої довіреності, посвідченої нотаріально тощо, необхідно надати оригінали та копії паспорта, ідентифікаційного коду, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, трудової книжки.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Стосовно пропуску строку звернення позивача з даним позовом, суд зазначає, що частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дійсно, цим кодексом, зокрема частиною 2 статті 122 встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

В той час, частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Тому суд вважає, що у даному випадку, позивач строків звернення до суду із позовом не пропустив, оскільки, на підставі вказаного вище закону, він має право захистити своє право на отримання виплати нарахованої йому пенсії, без обмеження будь-яким строком, що можливо, якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Постановою Правління Пенсійного фонду № 22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок).

Як встановлено п. 1.5 Порядку № 22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Як передбачено п. 2.7. Порядку № 22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено, до заяви про призначення пенсії за віком додаються: що документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення тощо.

Суд зауважує, що відповідно п. 2.21 Порядку № 22-1, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв`язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

Керуючись зазначеним суд зауважує, що позивач надавав до відповідача заяву від 09.11.2015 року про виплату пенсії як тимчасово переміщеній особі, в якій зазначив, що не працює. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 22.06.2018 року в якій просила перерахувати пенсію як непрацюючій особі; 14.12.2018 року позивач в-третє надала заяву про перерахунок, в якій зазначила, що не працює з 31.03.2012 року. 21.03.2019 року представник позивача поряд із відповідною заявою (повторно) надав копію трудової книжки.

Суд наголошує, що обов`язок з приводу перерахунку пенсії за заявою пенсіонера виник саме після надання заяви від 09.11.2015 року. Проте такого перерахунку зроблено не було.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про визнання бездіяльності відповідача щодо нерозляду заяви ОСОБА_1 від 09.11.2015 року та зобов`язання Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглядути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2015 року з урахуванням висновків суду, що викладені в даному судовому рішенні.

Також в контексті спірних правових вимог суд вважає за належне скасувати Розпорядження № 2649 від 23.11.2015 року.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірною та протиправною відмови про внесення змін до персональної облікової картки та про зобов`язання перерахувати пенсію з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та індексу інфляції, виплатити заборгованість з цього перерахунку з 01.11.2015 року, суд вважає, що обв`язок перерахунку пенсії з урахуванням певних показників виникне у відповідача після повторного розгляду заяви від 09.11.2015 року. Таким чином вказані вище позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності вчинених дій в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, смт. Велика Новосілка, в. Центральна, 103) про скасування рішення, визнання дій протиправними, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нерозляду заяви ОСОБА_1 від 09.11.2015 року.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглядути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2015 року з урахуванням висновків суду, що викладені в даному судовому рішенні.

Скасувати Розпорядження Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2649 від 23.11.2015 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка