Справа № 640/3492/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3492/19 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кузьменка В.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати Податкову вимогу від 27.12.2018 №261966-17 Головного управління ДФС у місті Києві;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №261966-17 про опис майна у податкову заставу Головного управління ДФС у місті Києві від 27.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на час складання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, податкові повідомлення - рішення оскаржувались в суді, та не були узгодженими.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 27.12.2018 №261966-17. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про опис майна у податкову заставу від 27.12.2018 №261966-17.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом установлено, що станом на 26.12.2018 за позивачем обліковувався податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 13.11.2018 № та №.

27.12.2018 відповідачем прийнято податкову вимогу форми «Ф» №261966-17, відповідно до якої за позивачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування, та військового збору у розмірі 17917,86 грн., з якого 11890,42 грн. основний платіж, 3652,61 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та 2374,83 грн. пеня.

З метою забезпечення виконання податкової вимоги, рішенням уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві від 27.12.2018 №261966-17 здійснено опис майна позивача у податкову заставу.

У статті 14 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «податковий борг» - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

За приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі коли платником податків не виконуються умови, визначені пунктом 57.3 ст. 57 ПК України, нараховані грошові зобов`язання після закінчення десятиденного терміну набувають статусу податкового боргу.

Згідно статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави;

Відповідно до пп. 89.1.1 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Пунктом 89.3 статті 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Отже, також грошове зобов`язання, визначене в податковому повідомленні-рішенні, та нарахована пеня, які не було оскаржено в установленому законом порядку, є узгодженим податковим боргом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі акту перевірки від 26.10.2018 №4247/26-15-42-02/ та з урахуванням висновку про результати розгляду заперечення від 07.11.2018 №126/26-15-42-02, Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.11.2018 № та №.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 30.11.2018 продовжено строк розгляду скарги по 19.01.2019 включно.

17.01.2019 рекомендованим листом позивачем отримано Рішення про результати розгляду скарг від 15.01.2019 №238/11/99-99-11-05-01-25, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

24.01.2019 позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 13.11.2018 №.

Також, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 13.11.2018 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2019 прийнято вказаний адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/1332/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2019 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/1330/19.

24.01.2019 позивач направив до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві повідомлення про оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 13.11.2018 № та №.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, оскільки у судовому порядку оскаржено податкові повідомлення-рішення - грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, а у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкової вимоги та рішенням про опис майна у податкову заставу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини 1 статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 01 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.В.Кузьменко

суддя В.П.Мельничук