Справа № 360/2059/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року справа №360/2059/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (повний текст складено 19 червня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/2059/19 (суддя І інстанції - Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить: - визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплати позивачу державної допомоги при народженні на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу недоотриману суму державної допомоги при народженні на неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи із серпня 2017 року, нарахувати та виплатити виниклу заборгованість з виплати державної допомоги на рахунок, відкритий в ПАТ «Ощадбанк».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на те, позивач має статус тимчасово переміщеної особи , тому на дитину ОСОБА_2 також оформлено довідку про переміщену особу. Позивач звернулась до відповідача за призначенням виплат при народженні на дитину ОСОБА_2 . У квітні місяці 2019 року позивач звернулась до відповідача на прийомі із приводу виплат на дитину ОСОБА_2 , але позивачу було усно відмовлено на підставі Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат, затвердженого Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року, так як знаходилась на тимчасово окупованій території і була відсутня за місцем фактичного проживання в м. Біловодськ. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує її конституційні права.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 360/2059/19 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області щодо непризначення ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області призначити ОСОБА_1 та виплачувати допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 27 серпня 2017 року, з виплатою виниклої заборгованості. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання якої, згідно інформації, зазначеної в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 07.10.2011 Брянківським МВ УМВС України у Луганській області, є АДРЕСА_5 (а.с. 6-6зв.).

З інформації, зазначеної у довідці від 20.06.2018 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання / перебування позивача - АДРЕСА_4 , (а.с. 7).

26.09.2017 Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області видано свідоцтво про народження дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

20.06.2018 позивач звернулася до УСЗН Біловодської РДА з письмовою заявою щодо призначення соціальної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19-20).

З інформації, яка зазначена у відзиві, вбачається, що станом на сьогоднішній день УПСЗН Бахмутської міськради не направлено особової справи та електронного файлу, а згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р № 345 «Про затвердження Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги» для нарахування допомоги необхідні особова справа, довідка-атестат в оригіналі. У зв`язку з вищевказаним управління СЗН Біловодської РДА не може призначити допомогу при народженні дитини на ОСОБА_2 (а.с. 17 зв.).

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; допомога при народженні дитини; допомога при усиновленні дитини; допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомога на дітей одиноким матерям.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", допомога при народженні дитини надається одному із батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Згідно із частинами 1-3 статті 11 Закону України "Про державну допомогу з дітьми", допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Пунктом 11 Порядку № 1751 передбачено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Судом встановлено, що позивачем були виконані умови Закону України "Про державну допомогу з дітьми" та Порядку №1751 в частині надання усіх необхідних документів для призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1751 допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини. Допомога при народженні дитини, яка народилася після 30 червня 2014 року, надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

Судом встановлено, що позивач отримала свідоцтво про народження дитини українського зразка 26.09.2017 та 20.06.2018 звернулася до відповідача про призначення допомоги при народженні дитини.

З інформації, яка зазначена у відзиві, вбачається, що станом на сьогоднішній день УПСЗН Бахмутської міськради не направлено особової справи та електронного файлу, а згідно наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 р № 345 «Про затвердження Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги» для нарахування допомоги необхідні особова справа, довідка-атестат в оригіналі. У зв`язку з вищевказаним управління СЗН Біловодської РДА не може призначити допомогу при народженні дитини на ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВРУ №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою.

Судом встановлено, що позивач не отримувала виплат, визначених законодавством, при народженні дитини - ОСОБА_2 .

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд першої інстанції на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України дійшов висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з чим визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непризначення соціальної допомоги позивачу при народженні дитини ОСОБА_2 ..

З огляду на викладене, бездіяльність відповідача щодо непризначення позивачу допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 є незаконною, що вказує на наявність підстав зобов`язати відповідача призначити позивачу та виплачувати допомогу при народженні дитини, починаючи з 27 серпня 2017 року.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію на рахунок, що відкритий в ПАТ «Ощадбанк», то суд першої інстанції визнав їх безпідставними. Рішення суду позивачем не оскаржувалось.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 360/2059/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 360/2059/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко