Справа № 420/5931/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5931/18

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Дата і місце ухвалення: 11.06.2019р., м. Одеса Дата виготовлення повного тексту: 21.06.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відео конференції адміністративну справу за апеляційною скаргою народного депутата України ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до народного депутата України ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до народного депутата України ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_1., яка полягає у систематичному зволіканні виконання обов`язків народного депутата України згідно ч.13 ст.24 Закону України «Про статус народного депутата України», у відповідності до якої народний депутат розглядає усі одержані ним пропозиції, заяви та скарги виборців, узагальнює їх, за необхідності вносить відповідні пропозиції до Верховної Ради України та її органів, а також до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а не надає зухвалі відписки, що позивачу належить звернутися з порушеними питаннями до будь-яких закладів, державних установ чи суду, тільки не до нього, шановного;

- визнати незаконною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_1 , яка полягає у зволіканні виконання ним Закону України «Про звернення громадян» та ненаданні відповіді на жодне з 2-х письмових звернень від 26.07.2018 р., наданих особисто до його громадської приймальні;

- зобов`язати народного депутата України ОСОБА_1 надати відповіді на два звернення ОСОБА_2 від 26.07.2018р.;

- зобов`язати народного депутата України в процесі розгляду звернень громадян та надання відповіді суворо дотримуватися своїх обов`язків як народного депутата та його величі Закону України «Про статус народного депутата України», а саме: ч.13 ст.24 означеного Закону;

- зобов`язати народного депутата України ОСОБА_1 відшкодувати ОСОБА_2 1 500 000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що у лютому 2018 року ОСОБА_2 , в порядку Закону України «Про звернення громадян», звернувся до народного депутата України ОСОБА_1 зі скаргою на злочинну бездіяльність Подільської місцевої поліції. Однак, у відповідь на вказане звернення відповідач надіслав на адресу позивача лист від 12.03.2018р. №104/4-78, в якому зазначив, що жодне з порушених позивачем питань його не стосується, при цьому, не виконав покладеного на нього статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» обов`язку щодо пересилання у 5-ти денний термін його звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі та повідомлення про це громадянина, який подав скаргу. Крім того, 26.07.2018р. позивач особисто звернувся ще з двома письмовими зверненнями до громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_1 щодо походження коштів на розміщення рекламних біг-бордів, в яких повідомлялося про заміну вікон у школах і дитячих садках і утеплення гуртожитку медичного училища, а також щодо причин закриття двох найбільших поштових відділень Укрпошти. Однак, у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк відповідач не надав відповідей на його звернення, чим допустив порушення не тільки вказаного Закону, а й ч.13 ст.24 Закону України «Про статус народного депутата України».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2019р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_1 . щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 21.02.2018р., яка полягає у невиконанні вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» щодо пересилання звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, з повідомленням про це заявника в термін не більше п`яти днів.

Зобов`язано народного депутата України ОСОБА_1 переслати звернення ОСОБА_2 від 21.02.2018р. за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, в порядку, встановленому ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Визнано протиправною бездіяльність народного депутата України ОСОБА_1 щодо розгляду двох звернень ОСОБА_2 від 26.07.2018р., наданих особисто до громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_1 , яка полягає у ненаданні відповіді на вказані звернення у встановлений ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених вимог позивача народний депутат України ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення від 11.06.2019р. та прийняти нове судове рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що 26.07.2018р. позивач звернувся до громадської приймальні народного депутата в м.Подільськ з двома зверненнями не відповідають дійсності, оскільки на момент звернення позивача та на момент розгляду справи в суді першої інстанції в м.Подільськ було відсутнє окреме технічно обладнане службове приміщення для розташування в ньому постійного робочого місця помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_1 Натомість у м.Подільську діяла громадська приймальня Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», яку відповідач очолював. З вказаного слідує, що судом першої інстанції безпідставно ототожнено діяльність Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» та діяльність народного депутата України ОСОБА_1 . Оскільки звернення ОСОБА_2 від 26.07.2018р. надійшли до місцевого осередку партії, тому і відповідь на них надано Керівником секретаріату партії.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_2 та зобов`язав відповідача переслати звернення позивача від 21.02.2018р. за належністю. При цьому, судом не враховано положення частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якою, серед іншого, передбачено, що якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. До свого звернення від 21.02.2018р. позивач не додав жодного документа який міг би свідчити про скоєння дисциплінарного правопорушення працівником поліції, у зв`язку з чим таке звернення правомірно повернено заявнику.

ОСОБА_2 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1 , вважає подану скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21.02.2018р. ОСОБА_2 , в порядку Закону України «Про звернення громадян», звернувся до народного депутата України ОСОБА_1 із заявою, в якій зазначив, що 20 лютого 2018 року близько 23.00 год. він звернувся до Подільського ВП ГУНП в Одеській області з повідомленням про те, що в будівлі Котовської місцевої прокуратури Одеської області, а саме в кабінеті керівника, в кабінеті прокурора та в двох інших горить світло. Заявник зазначив, що там робиться йому невідомо, але в нічний час там немає бути нікого, він перелякався, що можливо там крадуть справи або щось готується, у зв`язку з чим зателефонував черговому по поліції. Однак, замість того, аби надіслати туди наряд, черговий став вимагати від ОСОБА_2 , щоб він прийшов до відділку й надав письмові пояснення. Надалі позивачу стало зрозуміло, що прокурори просто розважаються у цей час, тобто проводять на роботі дозвілля. У заяві, також, зазначено, що ОСОБА_2 зателефонував в поліцію, так як вживання на роботі спиртного заборонено. У заяві зазначено, що черговий Подільського ВП Щербатий явно боїться прокурорів й не бажає працювати у новій поліції, а тому позивач просив народного депутата ОСОБА_1 допомогти черговому покинути ряди поліції, а інших патрульних, хто не виконав свій обов`язок по належному реагуванню, просив притягнути до дисциплінарної відповідальності. (т.1 а.с.7)

У відповідь на вказане звернення позивача від 21.02.2018р. листом від 12.03.2018р. за вих. №104/4-78 народний депутат України ОСОБА_1 . роз`яснив позивачу положення ст.ст. 1-3 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 6, 8, 19, 55 Конституції України, ч.5 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України» та зазначив, що народний депутат України не наділений повноваженнями встановлювати подію, факт, обставини, склад тощо порушень, не має повноважень здійснювати контроль за діяльністю правоохоронних органів, вчиняти дії щодо притягнення керівників та працівників таких органів до відповідальності, примушувати їх до вчинення (або не вчинення) якихось дій, що стосується виконання ними своїх повноважень. Відповідач роз`яснив заявнику його право звернутися зі скаргою, відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про прокуратуру», до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а також право звернення до суду за захистом своїх порушених прав і свобод. (т.1 а.с.9-11)

Судом першої інстанції, також, встановлено, що 26.07.2018р. ОСОБА_2 особисто подав до громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_1 , яка розташована в м. Подільську, два звернення, в яких просив:

- повідомити, де ОСОБА_1 вдається віднаходити чималі кошти на подарунки та привітання незнайомих мешканців міста Подільська та Подільського району Одеської області (пляшки коньяку, коробки цукерок, чашки) та з якою метою це робиться; чому шалені кошти витрачені на 10 однакових за змістом біг-бордів неможливо було витратити на допомогу 10 нужденним чи важко хворим громадянам міста; як ОСОБА_1 невідомо, хто від його імені роздає подарунки, посприяти про порушення кримінального провадження за цим фактом та з`ясувати звідки кошти на подарунки і мету невідомих осіб, що діють від імені відповідача;

- допомогти, щоб поштове відділення №7 Подільського відділення Укрпошти не було закрито, як заплановано 01 вересня 2018 року, оскільки це створить великі незручності міській громаді. (т.1 а.с.6, 8).

Листом від 13.11.2018р. за вих. №347 керівник Секретаріату Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» Шульц В.В. надав відповідь ОСОБА_2 на його звернення від 26.07.2018р. стосовно діяльності народного депутата України ОСОБА_1 (т.2 а.с.32)

Листом від 13.11.2018 року за вих. №346 керівник Секретаріату Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» Шульц В.В. надав відповідь позивачу на його звернення від 26.07.2018р. стосовно закриття поштового відділення №7. (т.2 а.с.30)

З матеріалів справи, також, вбачається, що листами від 18.02.2019р. за вих. №104/5-50 та №104/5-52 народний депутат України ОСОБА_1 повідомив позивача про результати розгляду його звернень від 26.07.2018р. Зокрема, зазначив, що:

- він надіслав депутатське звернення генеральному директору ПАТ «Укрпошта» (від 18.02.2019р. вих. №104/5-49), де запропонував розглянути, у встановленому порядку, звернення ОСОБА_2 ; викласти позицію ПАТ «Укрпошта» щодо закриття у м. Подільську кількох поштових відділень, у тому числі щодо закриття 7 поштового відділення Подільського відділення Укрпошти;

- інформація про джерела, види, розміри доходів, а також про грошові активи народного депутата України ОСОБА_1 перебуває у вільному доступі на офіційному веб-порталі Верховної Ради України, де вона наведена у відповідності до вимог чинного законодавства України, в деклараціях про доходи (в тому числі електронних) за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки. (т.2 а.с.35-37)

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо розгляду звернення від 21.02.2018р. та двох звернень від 26.07.2018р. ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, дійшов висновку, що при розгляді звернення ОСОБА_2 від 21.02.2018р. відповідач, в порушення вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян», не переслав у 5-денний термін звернення позивача за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушених у зверненні питань, з повідомленням про це позивачу, а листом від 12.03.2018р. за вих. №104/4-78 повідомив позивача, що порушені питання не входять до його компетенції та роз`яснив заявнику його право звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів або ж до суду. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про допущення народним депутатом України ОСОБА_1 протиправної бездіяльності, що виразилася у невиконанні ним вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо розгляду поданих 26.07.2018р. ОСОБА_2 двох звернень, то суд першої інстанції визнав обґрунтованими посилання позивача, що відповідач не розглянув їх у термін, передбачений ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян», оскільки відповіді на вказані звернення народний депутат ОСОБА_1 надав заявнику лише 18.02.2019р., тобто більше ніж через шість місяців з дня їх надходження. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що відповідні звернення було подано позивачем до Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», зазначивши, що відповідач у поданому ним відзиві на позовну заяву визнав, що він очолює розташовану у м. Подільську Громадську приймальню Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», до якої надійшли звернення позивача адресовані народному депутату України ОСОБА_1 .

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно п.13 ст.24 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат зобов`язаний, серед іншого, розглядати звернення виборців відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Зокрема, заява (клопотання) є зверненням громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Частиною 1 статті 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що звернення громадян мають розглядати ті органи, до компетенції яких належать порушені в них питання. Орган, до якого направлено звернення громадянина, зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви..

Однак, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, при отриманні від ОСОБА_2 звернення від 21.02.2018р. та встановивши, що порушені в ньому питання не входять до повноважень народного депутата України ОСОБА_1 останній не виконав вимоги ст. 7 Закону №393/96-ВР, не переслав звернення за належністю до відповідного органу, а листом від 12.03.2018р. роз`яснив позивачу його право звернутися зі скаргою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на те, що звернення ОСОБА_2 не містило даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, зокрема, до нього не додано жодного документа який міг би свідчити про скоєння дисциплінарного правопорушення працівником поліції, у зв`язку з чим таке звернення правомірно повернено заявнику. Колегія суддів зазначає, що встановивши, що порушенні в зверненні заявником питання не входять до повноважень відповідача останній обмежений лише обов`язком перенаправлення такого звернення до належного органу та повідомлення про це ОСОБА_2 без надання оцінки обґрунтованості чи доведеності зазначених в ньому обставин.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності народного депутата України ОСОБА_1 щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_2 від 21.02.2018р., яка полягає у невиконанні вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» щодо пересилання звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, з повідомленням про це заявника в термін не більше п`яти днів, а також зобов`язання відповідача переслати звернення ОСОБА_2 від 21.02.2018р. за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень яких входить вирішення порушеного питання, в порядку, встановленому ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо звернень позивача від 26.07.2018р., то при вирішенні спору суд першої інстанції врахував, що відповідачем їх розглянуто та надано відповідь, однак допущено порушення строків розгляду звернень, встановлених ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Вказана норма є імперативною, яка визначає максимальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не більше сорока п`яти днів.

Як вже зазначалось, на подані 26.07.2018р. ОСОБА_2 два звернення народний депутат України ОСОБА_1 відповідь надав листами від 18.02.2019р. за вих. №104/5-50 та №104/5-52, тобто із значним порушенням терміну розгляду та вирішення звернення, встановленого Законом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивачем звернення були подані до Одеської територіальної організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність», оскільки такі доводи спростовуються розписками особи, яка їх приймала, що містяться безпосередньо на копії звернень від 26.07.2018р., де зазначено, що вони прийняті Громадською приймальнею народного депутата ОСОБА_1

Більше того, відповідні звернення адресовані саме народному депутату ОСОБА_1 , а не Одеській територіальній організації партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність». Надання відповідачем відповіді на звернення позивача від 26.07.2018р., на думку колегії суддів, свідчить про те, що відповідач усвідомлював адресування таких звернень саме йому, а не місцевому осередку партії.

Щодо посилань апелянта на те, що в порядку, визначеному ч.5 ст.28 Закону України «Про статус народного депутата України», у м. Подільську не виділено окремого технічно обладнаного службового приміщення місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування для розташування в ньому громадської приймальні народного депутата України ОСОБА_1 , то колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано доводів ОСОБА_2 , що на стіні будівлі поруч з дверима закріплена табличка, на якій зазначено, що в даному приміщенні знаходиться громадська приймальня народного депутата України ОСОБА_1 , а також повідомляється, що прийом відбувається щоп`ятниці з 10 до 13 години.

При цьому, позивач при зверненні до народного депутата України не повинен перевіряти на якій підставі використовується приміщення, на якому містяться відомості про розташування в ньому громадської приймальні народного депутата.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, звичайною є практика, коли народні депутати, обрані в багатомандатному загальнодержавному виборчому окрузі, для комунікації з виборцями використовують приміщення місцевих осередків політичних партій. Попри наявність зобов`язань в органу місцевого самоврядування забезпечити народного депутата службовим приміщенням, використання депутатом інших приміщень для прийому громадян не може вважатись порушенням з його сторони.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем ст.20 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернень ОСОБА_2 від 26.07.2018р.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги народного депутата України ОСОБА_1 та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу народного депутата України ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук