Справа № 1.380.2019.001555
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001555
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Копчуня В . В.

представника відповідача - Пилип"як Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом Громадської організації "За рівні права та можливості" до Львівської міської ради про визнання протиправною і скасування ухвали та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "За рівні права та можливості" звернулася з позовом до Львівської міської ради, в якому просила визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 4650 від 14.02.2019 "Про відмову ГО "За рівні права та можливості" у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. П. Карманського (між будинками 4-а,6 та 6-а) та зобов`язати Львівську міську раду надати Громадській організації "За рівні права та можливості" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення суду 14.02.2019 року за №4650 Львівська міська рада прийняла ухвалу «Про відмову ГО «За рівні права та можливості» у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а)». Мотивувальна частина ухвали не містить посилання на закон у відповідності до положень якого мала розглядатися за рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019 року у справі № 813/1678/18. Вона не містить (у разі відмови) «вичерпного переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об"єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обгрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку» (ч.3 ст. 123 ЗК України). Також, не міститься посилань на «обставини, якими викликана необхідність прийняття ухвали». Проте, в мотивувальну частину ухвали замість викладення "обставин...», вносяться недостовірні дані про те, що підставою для відмови є: - «у зв`язку з обов`язковістю продажу земельної ділянки на конкурентних засадах (земельних торгах)» (ст.134 ЗК України). Позивач вважає, що зазначені в оскаржуваній ухвалі підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачені Земельним кодексом України, у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтував тим, що ухвала Львівської міської ради від 14.02.2019 № 4650 містить посилання на закони та обставини, якими викликана необхідність їх прийняття. Така ухвала була підготовлена у відповідності до Інструкції про порядок документообігу проектів ухвал Львівської міської ради, яка затверджена ухвалою Львівської міської ради № 1419 від 27.12.2007 та Регламенту, який затверджений ухвалою Львівської міської ради № 260 від 17.03.2016. Вважає, що Львівська міська рада діяла у відповідності до чинного законодавства, правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачає, оскільки відповідач жодним чином не порушив права позивача, діяв в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Ухвалою від 04.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 25.09.2019 суд за письмовою згодою сторін закрив підготовче провадження та призначив судове засідання на 25.09.2019.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, якими вони обґрунтовуються, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд установив такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

28.03.2018 року Громадська організація "За рівні права та можливості" зверталася до Львівського міського голови Садового А. із клопотанням за №10 про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування на вул.Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542 га.

Позивачем до клопотання було додано: план земельної ділянки (масштаб 1:500 000); довідку відділу Держгеокадастру у м.Львові від 08.11.2016 року; копію Статуту ГО «За рівні права та можливості»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ГО «За рівні права та можливості»; довідку Управління архітектури та урбаністики від 24.01.2017 року

Департамент містобудування Львівської міської ради, розглянувши клопотання та долучені до нього документи, листом №2403-2164 від 12.04.2017 року повідомив позивача, що із врахуванням статутних документів клопотання Громадської організації не може бути вирішене, оскільки вільні від забудови земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

10 травня 2017 року Громадська організація "За рівні права та можливості" повторно звернулася до Львівського міського голови Садового А. із аналогічним клопотанням за №2-11658/АП-24, однак 12 травня 2017 року Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради надіслано позивачу запит, в якому Управління просить керівника Громадської організації надати інформацію про можливість підготовки відповідного проекту ухвали, враховуючи ст.ст.92, 134 Земельного кодексу України, положення Закону України «Про громадські об`єднання», статут ГО «За рівні права та можливості» та чи остання є громадською організацією інвалідів.

Як видно з матеріалів справи, а саме з листа Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради від 23.03.2018 року, у відповідь на клопотання позивача від 10.05.2017 року роз`яснено, що з метою якісного та своєчасного обслуговування дитячих, дитячо-спортивних і спортивних майданчиків, які знаходяться на території м.Львова утворено робочу групу щодо визначення місць розташування та встановлення балансоутримувачів дитячих, дитячо-спортивних і спортивних майданчиків, які знаходяться на території м.Львова, в т.ч. для осіб з обмеженими можливостями. У разі позитивного рішення робочою групою питання розташування дитячого майданчика на вул.Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м.Львові міською радою вносяться зміни до ухвал від 12.02.2004 року №1060 «Про розміщення дитячих та спортивних ігрових майданчиків на території м.Львова» та від 26.01.2006 року №3092 «Про затвердження Схеми розміщення дитячих та спортивних ігрових майданчиків на території Сихівського району м.Львова» про включення земельної ділянки до Схеми. Окрім того, зазначено, що за наведених підстав, клопотання позивача не може бути розглянуто.

Не погодившись з відмовою відповідача, Громадська організація "За рівні права та можливості" звернулося в суд з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року у справі № 813/1678/18 позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року щодо погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вулиці Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м. Львові, орієнтовною площею 0,542 га. дія облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами; зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року і вирішити питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вулиці Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м. Львові, орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами або надати мотивовану відмову у його наданні.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року у справі № 813/1678/18 змінено в частині викладення мотивів часткового задоволення позову. В решті рішення залишено без змін.

На виконання рішення суду 14.02.2019 року Львівська міська рада прийняла ухвалу №4650 «Про відмову ГО «За рівні права та можливості» у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Германського (між будинками 4-а,6 та 6-а)» .

Позивач не погодився з вказаною ухвалою Львівської міської ради, тому звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд врахував такі обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) регламентовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 92, 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з частиною 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради у місячний термін з моменту подання відповідного клопотання.

Відповідно до абзацу другого та третього частини третьої статті 123 Земельного кодексу України, забороняється відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи Громадська організація "За рівні права та можливості" 28.03.2018 року та повторно 10 травня 2017 року зверталася до Львівського міського голови Садового А. із клопотанням за №10 про погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування на вул.Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542 га. Позивачем до клопотання було додано: план земельної ділянки (масштаб 1:500 000); довідку відділу Держгеокадастру у м.Львові від 08.11.2016 року; копію Статуту ГО «За рівні права та можливості»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ГО «За рівні права та можливості»; довідку Управління архітектури та урбаністики від 24.01.2017 року.

При розгляді справи №813/1678/18 суди дійшли висновку, що Львівська міська рада не розглянула заяви Громадської організації "За рівні права та можливості" про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,542 га у постійне користування від 10.05.2018 року і від 28.03.2018 року в строк та в порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу України, та не прийняла відповідного рішення, тоді як виключною компетенцією міських рад є вирішення питання щодо регулювання земельних відносин, які розглядаються на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення, а відсутність проекту рішення, підготовка якого віднесена до компетенції Управління природних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради на засідання Львівської міської ради, не звільняє останню від виконання зазначеного обов`язку.

Суд наголошує, що Львівським окружним адміністративним судом 19 липня 2018 року у справі № 813/1678/18 частково задоволено позов в частині визнання протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року щодо погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 і 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для людей з особливими потребами та зобов`язання Львівську міську раду повторно розглянути клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року і вирішити питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вул.Карманського між будинками 4а, 6 і 6а у м.Львові, орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для людей з особливими потребами або надати мотивовану відмову у його наданні.

Під час судового розгляду встановлено, що підставою для повторної відмови відповідача, яка викладена в ухвалі Львівської міської ради № 4650 від 14.02.2019 "Про відмову ГО "За рівні права та можливості" у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. П. Карманського (між будинками 4-а,6 та 6-а) є мотивація про те, що подальшому земельна ділянка на вул. П. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а) згідно з ст. 134 ЗК України, підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Відповідно до статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 136 Земельного кодексу України передбачено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу. Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Однак, Львівською міською радою на час розгляду справи у суді не надано перелік земельних ділянок, в який би була включена земельна ділянка на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а), які виставляються на земельні торги.

Оскільки на момент розгляду клопотання Громадській організації "За рівні права та можливості" про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вулиці Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м. Львові, орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельна ділянка щодо якої позивачем було подано клопотання спірна земельна ділянка не була включена до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги окремими лотами, що в силу приписів статті 136 Земельного кодексу України не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Звідси, відмова відповідача, яка викладена в ухвалі Львівської міської ради №4650 від 14.02.2019 "Про відмову ГО "За рівні права та можливості" у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. П. Карманського (між будинками 4-а,6 та 6-а)" ґрунтується на підставах, що не передбачені Земельним кодексом України, через що така суперечать закону та є протиправними.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ухвала Львівської міської ради №4650 від 14.02.2019 "Про відмову ГО "За рівні права та можливості" у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. П. Карманського (між будинками 4-а,6 та 6-а) не ґрунтуються на вимогах закону.

Обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача суд враховує роз`яснення, які наведені в постанові Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно яких у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Приймаючи рішення зобов`язати відповідача Львівську міську раду надати Громадській організації "За рівні права та можливості" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а) суд враховує наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року у справі № 813/1678/18 позов задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року щодо погодження вибору розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вулиці Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м. Львові, орієнтовною площею 0,542 га. для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами; зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути клопотання Громадської організації «За рівні права та можливості» від 28.03.2017 року та 10.05.2017 року і вирішити питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельної ділянки на вулиці Карманського між будинками 4а, 6 та 6а у м. Львові, орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами або надати мотивовану відмову у його наданні.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а) орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Наведений висновок також відповідає вимогам ч.4 ст. 245 КАС України, відповідно до яких у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14, постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17та постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року в справі №814/1961/17.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно зі статтею статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши норми земельного законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обгрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 4650 від 14.02.2019 "Про відмову ГО "За рівні права та можливості" у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. П. Карманського (між будинками 4-а,6 та 6-а).

Зобов`язати Львівську міську раду надати Громадській організації "За рівні права та можливості" дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Карманського (між будинками 4-а, 6 та 6-а) орієнтовною площею 0,542 га, для облаштування і обслуговування майданчику дозвілля та спорту для дітей з особливими потребами.

Стягнути з Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн сплаченого судового збору на користь Громадської організації "За рівні права та можливості" (79026, м. Львів, вул. Карманського, 6/3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2019.

Суддя Р.М. Брильовський