Справа № 524/4446/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 524/4446/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Андрієць Д.Д., м. Кременчук, повний текст складено 25.03.19 року по справі № 524/4446/17

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому просив суд стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 10.12.2015 по 13.07.2017 в сумі 48396 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.03.2019р. позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено частково. Стягнуто з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2015 по 13.07.2017 в сумі 48033,03 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає його необґрунтованим та таким , що суперечить нормам законодавства, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення першої інстанції скасувати та прийняти нове , яким вимоги ОСОБА_1 залишити без

задоволення.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що вказані в поданій апеляційній скарзі доводи не містять жодного обґрунтування на підставі обставин судового спору, апеляційна скарга містить лише сухе трактування норм законодавства без проведення паралелі їх застосування до обставин судового спору, просить Другий апеляційний адміністративний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення судів першої інстанції без змін.

Від ОСОБА_1 надійшли на електронну пошту Харківського апеляційного адміністративного суду заяви про невизнання поданого до суду доказу.

Проте, вказані файли не підписані електронним цифровим підписом, що підтверджується актом про відсутність ЕЦП.

Відповідно до п.п. 2.2.18. п.2.2 Інструкції для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв`язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали.

За приписами статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року N 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Таким чином, оскільки такі заяви не містять електронного цифрового підпису, у суду відсутні підстави для його розгляду.

При цьому , колегія суддів зазначає , що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01.12.2016 по справі № 524/5365/16-а не приймається як доказ , оскільки саме постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справа №524/10055/15-а , яка постановою Верховного суду від 25 квітня 2019 року залишена без змін, встановлено , що на виконання постанови суду Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області перерахував ОСОБА_1 недоплачені кошти, які останній отримав саме 26.02.2014 року, що підтверджено копіями платіжного доручення №299 від 19.02.2014 року та виписки по рахунку виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2014 року.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні .

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є заробітною платою, в розумінні положень ЗУ «Про оплату праці», приймаючи до уваги те, що судове рішення по справі №524/7042/13-а було виконано лише 13.07.2017. Визначаючи період та суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.03.2016 по справі №524/10055/15-а, якою встановлено розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 - 120,99 грн, а також те, що вказаним судовим рішенням середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні стягнуто за період з 27.09.2012 по 09.12.2015. Відтак, за період з 10.12.2015 по 13.07.2017 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 становить 48033,03 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову , виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено , що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.02.2014 року у справі №524/7042/13-а було визнано незаконними дії виконавчого комітету Автозаводської районної ради Кременчука та зобов`язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати. Вказана постанова набрала законної сили.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.04.2014 року по справі №524/561/14-а зобов`язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2013 року по 26.02.2014 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Зобов`язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області подати до суду звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2014р. у справі №524/2340/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014р. , відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов`язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 27.09.2012 року (день звільнення) по 20.08.2014 року (день винесення судового рішення); зобов`язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука надати до суду звіт про виконання судового рішення в частині нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на протязі двох місяців від дати набрання судовим рішенням законної сили; стягнення з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015р. касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 9 жовтня 2014 року залишено без змін.

Вищенаведеними судовими рішеннями встановлено, що Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області перерахував ОСОБА_1 недоплачені кошти, які останній отримав 26.02.2014 року, що підтверджується копіями платіжного доручення №299 від 19.02.2014 року та виписки по рахунку виконавчого комітету Автозаводської районної ради Полтавської області від 26.02.2014 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області задоволено частково. Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 березня 2016 року по справі № 524/10055/15-а скасовано. Прийнято нову постанову, якою в частині позовних вимог про стягнення з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука Полтавської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.09.2012р. по 20.08.2014р. провадження у справі закрито. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що порушені в зазначеному адміністративному позові питання про стягнення з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 27.09.2012р. по 20.08.2014р. вже були предметом розгляду в судах, за результатами розгляду прийняті відповідні рішення, які набрали законної сили. Так, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.04.2014 року по справі №524/561/14-а зобов`язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.07.2013 року по 26.02.2014 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Крім того, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.2014р. у справі №524/2340/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015р., відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов`язання Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 27.09.2012 року (день звільнення) по 20.08.2014 року (день винесення судового рішення). З огляду на це, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про стягнення з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 27.09.2012р. по 20.08.2014р. провадження у справі слід закрити.

Також, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача за період з 21.08.2014р. до 09.12.2015р. (день проведення остаточного розрахунку), оскільки на виконання постанови суду Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області перерахував ОСОБА_1 недоплачені кошти, які останній отримав саме 26.02.2014 року, що підтверджено копіями платіжного доручення №299 від 19.02.2014 року та виписки по рахунку виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2014 року.

Постановою Верховного суду від 25 квітня 2019 року постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справа №524/10055/15-а залишена без змін рішенням.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій частині відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справа №524/10055/15-а , яка постановою Верховного суду від 25 квітня 2019 року залишена без змін, встановлено , що на виконання постанови суду Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області перерахував ОСОБА_1 недоплачені кошти, які останній отримав саме 26.02.2014 року, що підтверджено копіями платіжного доручення №299 від 19.02.2014 року та виписки по рахунку виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2014 року.

Тобто, останній день проведення остаточного розрахунку - 26.02.2014р., такі обставини , відповідно до вимог ч.4 ст. 78 КАС України , не доказуються при розгляді даної справи.

З урахуванням встановленого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справа №524/10055/15-а , яка постановою Верховного суду від 25 квітня 2019 року залишена без змін, всі інші доводи позивача , в тому числі і щодо виплати остаточного розрахунок саме 12.04.2017р. , не впливає на вирішення справи по суті

Крім того , вирішуючи спір у справі № 524/561/14-а судом вже вирішено питання про стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час затримки з ним повного розрахунку відповідно до ст. 117 КЗпП України , а тому правові підстави для повторного такого стягнення відсутні.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував вищезазначених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2019 року по справі № 524/4446/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 01.10.2019 року