Справа № 723/3253/19
Суддя: Дедик Н. П.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/3253/19
Провадження № 2-а/723/3768/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Ігнатуша Іонела Михайловича про скасування постанови серії ДПО18 №032728 від 14.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 14.06.2019 року відносно нього була складена постанова серії ДПО18 №032728 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 14.06.2019 року о 10-30 год. в м. Сторожинець по вул. Шевченка керував автомобілем марки «Мерседес Бенс Спрінтер 311» д.н.з. НОМЕР_1 не пристебнувшись паском безпеки та при цьому користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном. Про дану постанову йому стало відомо 01.08.2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, копію постанови йому було вручено державним виконавцем.

Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою та безпідставною, зазначені в ній обставини не відповідають дійсності і є надуманими та неправдивими, оскільки 14.06.2019 року з приводу обставин, викладених в постанові його взагалі не зупиняли. Оскаржувана постанова була складено в його відсутності, її копія йому не була вручена поліцейським, а наявний на ній підпис йому не належить. Вважає, дії працівника поліції незаконними, вказує, що всупереч вимогам закону відповідачем не повідомлено йому про розгляд справи, не роз`яснено його права та не надано матеріалів справи на ознайомлення.

Вважає, що жодних доказів на підтвердження зазначених в постанові обставин не існує, тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є незаконним.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №032728 від 14.06.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 23.08.2019 р. відкрито провадження у справі, задоволено клопотаня позивача та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновлено цей строк.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені в позові.

Відповідач поліцейський Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Ігнатуш І.М. в судове засідання не з`явився повторно, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового виклику, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подано.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №032728, винесеної 14.06.2019 року поліцейським Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області Ігнатушем І.М., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 14.06.2019 року о 10-30 год. водій керував автомобілем марки «Мерседес Бенз Спрінтер 311» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Сторожинець, по вул. Шевченка, не пристебнувшись паском безпеки та при цьому користувався засобами зв`язку, а саме мобільним телефоном, чим своїми діями порушив п.п.2.3в, 2.9 ПДР.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Відповідно до п.2.3 «в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п.2.9 «д» Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) - у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Випадки, коли не складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 258 КУпАП, відповідно до частини другої якої, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Згідно правового висновку Верховного Суду у справі №338/1/17 помилковим є посилання на постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом встановлено, що фактично матеріали про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови, так як відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення та правомірності своїх дій.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 2,6,7,9, 244-246,268,272 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Ігнатуша Іонела Михайловича ДПО18 №032728, винесену 14.06.2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: