Справа № 372/2756/19
Суддя: Потабенко Л. В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2756/19
Провадження № 2-а-34/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Бенчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна Олексія Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить визнати дії інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна О.С. при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1350059 від 21 липня 2019 року інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 21.07.2019 року о 12 год. 43 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover Discovery номерний знак НОМЕР_1 у місті Києві по бульвару Дружби Народів та був зупинений інспектором управління патрульної поліції у місті Києві лейтенантом поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріним О.С., який повідомив його, що він своїми діями при керуванні транспортним засобом порушив Правила дорожнього руху України, а саме водій, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8, чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху - порушення водієм транспортного засобу дій на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів. Відповідачем була складена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1350059. Позивач з винесеною постановою не погоджується та вказує на те, що йому було необхідно зробити поворот праворуч, він перестроївся в праву смугу в належному місті, де був розрив смуги, але під`їхавши до повороту зрозумів, що це не той поворот і йому слід повернути в наступний поворот, який знаходився приблизно через 100-130 метрів. Таким чином, його поведінка на дорозі, а саме рух на смузі маршрутних транспортних засобів була зумовлена необхідністю зробити поворот, для чого позивач завчасно переїхав в крайню праву смугу. Після того, як стало зрозуміло, що позивачу потрібен наступний поворот, він включив лівий поворот, дочекався коли потік машин пропустив його і з`їхав зі смуги для маршрутного транспорту. Не зважаючи на те, що позивачем не було порушено Правил дорожнього руху, працівники патрульної поліції, які стояли перед наступним поворотом, який і був потрібен ОСОБА_1 , зупинили його. Тому, позивач посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача не було взагалі будь-яких доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 29.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відносно позивача відповідач виніс постанову серія ЕАВ № 1350059 від 21.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 21.07.2019 року о 12 год. 43 хв. в м. Києві по вул. Струтинського Сергія, 2А, керуючи транспортним засобом Land Rover Discovery д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, також рухався з причіпом, максимальна вага якого 3500 кг не маючи на це відповідної категорії, чим порушив п.17.1 Правил дорожнього руху - порушення водієм транспортного засобу дій на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, тобто допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.

Не спростовані відповідачем і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 77 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, в судове засідання відповідач не з`явився і не довів порушення позивачем правил дорожнього руху України та правомірність прийнятого ним рішення по справі. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

З врахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна Олексія Сергійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Визнати дії інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна Олексія Сергійовича при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1350059 від 21 липня 2019 року інспектора управління патрульної поліції міста Києва лейтенанта поліції роти № 1 батальйону № 3 Конуріна О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: