Справа № 460/1552/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 вересня 2019 року м. Рівне №460/1552/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Скрипнюк В.Р.,
відповідача: представник Дем`янюк С.М.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом
доРівненської митниці ДФС
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,
Ухвалою суду від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 20.08.2019.
20.08.2019 підготовче судове засідання відкладено на 28.08.2019, яке відкладено до 26.09.2019.
Представник позивача заперечив проти поданого клопотання подавши письмові заперечення (а.с.75-79) зазначаючи, що митний орган є контролюючим органом у розумінні норм ПК України, відтак строк звернення до суду щодо оскарження рішення контролюючого органу визначає саме ПК України в силу положень статті 122 КАС України, яка передбачає встановлення строку звернення до суду також іншими законами. З огляду на те, що статтею 102 ПК України визначено строк тривалістю 1095 днів стверджував, що позивачем не пропущено таким чином встановлений трирічний строк звернення до адміністративного суду, відтак просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача.
У відповіді на заперечення на клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.85-90) представник відповідача зазначив про помилковість доводів позивача в частині дотримання строку звернення до суду з огляду на те, що предметом оскарження є картка відмови та рішення про коригування митної вартості товару, які не є тотожним податковим повідомленням-рішенням, строки на оскарження яких визначаються саме ПК України. Стверджує, що ПК України регулює діяльність платників податків у сфері оподаткування та не поширюється на відносини у сфері митної справи, зокрема щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон. Зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів це закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до так і після їх випуску відповідно до вимоги статей 54 і 55 МК України, а податкове повідомлення-рішення визначає обов`язок платника податків сплатити визначену суму грошового зобов`язання у випадках, передбачених ПК України. З огляду на те, що оскаржуваними рішеннями, зокрема карткою відмови, не визначено жодних грошових зобов`язань платника у розумінні положень ПК України, зазначає, що порядок оскарження актів індивідуальної дії, прийнятих митними органами, в тому числі і строк звернення до суду, не визначає ПК України. Оскільки позивачем не подано до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин пропуску встановленого статтею 122 КАС України строку звернення до суду, такі причини слід визнати неповажними, що утворює підстави для залишення позову без розгляду згідно з положеннями статті 123 КАС України.
Представник позивача у підготовчому судовому засіданні подав письмові пояснення щодо відповіді відповідача зазначаючи про хибність його висновків щодо подання відповідної заяви про поновлення строку звернення до суду та стверджуючи, що позивачем не пропущено такий строк (а.с.91-92).
Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд виходив з наступного.
Відповідно до частини першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої 1 статті 29 МК України, рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Згідно з частиною другою статті 1 МК України, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до положень підпункту 14.1.113 пункиту 14.1 статті 14 ПК України, митні платежі це податки, що відповідно до цього Кодексу або митного законодавства справляються під час переміщення або у зв`язку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до положень пункту 41.1 статті 41 ПК України встановлено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Таким чином, у розумінні положень ПК України митний орган є контролюючим органом, який здійснює контроль, щодо правильності справляння митних платежів, в тому числі шляхом прийняття рішень про їх донарахування платникам у пункті 30 рішень про коригування митної вартості товарів.
Спеціальним законом Митним кодексом України не передбачені строки щодо оскарження таких рішень митного органу.
Згідно з загальною нормою ПК України, а саме пунктом 56.18 статті 56 ПК України, встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Суд зазначає, що митна вартість, скоригована оспорюваним рішенням про коригування митної вартості товару, є базою оподаткування в розумінні статті 23 ПК України в її системному тлумаченні зі статтями 49-50 МК України, похідним для числового виразу податкового зобов`язання з мита та податку на додану вартість, які платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, а тому спірні рішення відповідача Рівненської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та відмови в прийнятті митної декларації є рішеннями контролюючого органу у розумінні пункту 56.18 статті 56 ПК України
Таким чином, суд дійшов висновку, що строк звернення платника податків до адміністративного суду з даним позовом становить 1095 днів.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 815/2541/17.
При цьому, суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.
Таким чином суд вважає, що оскільки позивач не пропустив строк звернення до суду, підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні, а тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
Керуючись статтями 122, 123, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.