Справа № 440/1744/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р. Справа № 440/1744/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бегунца А.О. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 10.07.19 року по справі № 440/1744/19

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці ДФС України

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України від 24.04.2019 р. №806020/2019/000312/2 з вивільненням наданих у зв`язку з прийняттям цього рішення гарантій сплати митних платежів у розмірі 32688,01 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року по справі № 440/1744/19 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості від 24.04.2019 р. №806020/2019/000312/2.

Відповідач, Полтавська митниця ДФС України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року по справі № 440/1744/19 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що коригування митної вартості здійснено у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 6500 EUR/шт., а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з АСАУР та вартість задекларованого транспортного засобу, з урахуванням його комплектації та пробігу згідно електронного каталогу SchwackeNet, становить 9950 EUR/шт., тому у митного органу наявна інформація щодо вартості оцінюваного транспортного засобу відповідно до електронного каталогу SchwackeNet, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 22.04.2019 р. до митного контролю та оформлення до відділу митного оформлення №2 Полтавської митниці ДФС подана електронна митна декларація №UA806020/2019/208267 щодо транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA (номер кузова НОМЕР_1 ), а також акт про проведення митного огляду №205010/2019/417064 від 17.04.2019 р., електронна митна декларація країни відправлення 19LTVC0100ЕК11D235 від 15.04.2019 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 11.12.2014 р. №12829046, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 20.04.2019 р., некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість товару, договір про надання послуг митного брокера від 16.04.2019 р., касовий ордер від 16.04.2019 р., касовий ордер від 22.04.2019 р., довіреність від 13.04.2019 р., рахунок-фактура від 15.04.2019 р. №0308, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 17.04.2019 р.

На виконання вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: в рахунку від 15.04.2019 р. №0308 немає підпису покупця, також не вказано номер паспорту громадянина, позивачу запропоновано подати додаткові документи.

На підставі статті 55 Митного кодексу України митним органом здійснено коригування митної вартості у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість.

Також у зв`язку зі спрацюванням автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з можливим заниженням митної вартості, митним органом було здійснено контроль за правильністю визначення митної вартості та здійснено перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: митна вартість визначалася згідно витягу з каталогу Schwacke 147452/29466994 від 19.04.2019 р., в якому для розрахунку був взятий пробіг транспортного засобу 275000 км, проте згідно акту митного огляду з кордону зазначений пробіг даного транспортного засобу на момент перетину становив 271301. Також, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 6500 EUR/шт., а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з АСАУР та вартість задекларованого транспортного засобу, з урахуванням його комплектації та пробігу згідно електронного каталогу SchwackeNet, становить 9950 EUR/шт.

За результатами розгляду поданих документів, відповідачем 24.04.2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA 806020/2019/000312/2 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 806020/2019/00547.

Не погодившись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог та недоведеності відповідачем правомірності прийнятих рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 Митного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст. 368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною третьою цієї ж цієї статті Митного кодексу України визначено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

При цьому відповідно до частини четвертої цієї статті Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Згідно положень частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Так, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції) здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначені чіткі підстави для відмови у митному оформленні товарів, а саме: орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару має декларант. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

З матеріалів справи встановлено, що 22.04.2019 р. під час проходження митного оформлення позивачем до Полтавської митниці ДФС подана електронна митна декларація №UA806020/2019/208267 щодо транспортного засобу марки SKODA OCTAVIA (номер кузова НОМЕР_1 ), а також акт про проведення митного огляду №205010/2019/417064 від 17.04.2019 р., електронна митна декларація країни відправлення 19LTVC0100ЕК11D235 від 15.04.2019 р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 11.12.2014 р. №12829046, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 20.04.2019 р., некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість товару, договір про надання послуг митного брокера від 16.04.2019 р., касовий ордер від 16.04.2019 р., касовий ордер від 22.04.2019 р., довіреність від 13.04.2019 р., рахунок-фактура від 15.04.2019 р. №0308, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 17.04.2019 р.

Згідно рахунку-фактури від 15.04.2019 р. №0308 та митної декларації країни відправлення 19LTVC0100ЕК11D235 від 15.04.2019 р., оформленої митними органами Литви, вартість придбаного автомобіля SKODA OCTAVIA (номер кузова НОМЕР_1 ) складає 5350 Євро (а.с.19).

Колегія суддів зазначає, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Відповідачем не було доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. Ані під час декларування спірного товару, ані під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

Колегія суддів встановила, що підставою для висновку про неможливість підтвердження складових митної вартості відсутність платіжних документів, окрім рахунку. Між тим з протоколу обробки №199933 від 22.04.2019 р. (а.с. 28) встановлено, що розбіжність у документах, які підтверджують заявлену митну вартість полягала у відсутності підпису покупця та номеру паспорту у рахунку від 15.04.2019 р. №0308. Разом з тим, зазначені обставини не відображені в оскарженому рішенні про коригування митної вартості, а відтак, не бралися до уваги митним органом при його прийнятті.

Стосовно доводу апеляційної скарги щодо відмінності пробігу транспортного засобу згідно витягу з каталогу Schwacke 147452/29466994 від 19.04.2019 р., в якому для розрахунку був взятий пробіг транспортного засобу 275000 км, однак, згідно акта митного огляду з кордону зазначений пробіг даного транспортного засобу на момент перетину становив 271301, колегія суддів зазначає, що на додатковому аркуші до акта проведення митного огляду товарів значиться пробіг транспортного засобу SKODA OCTAVIA, номер кузова НОМЕР_1 км , що є наближеним до 275000 км.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо виготовлення автомобіля позивача, що декларувався, у 2015 року, оскільки свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA, номер кузова НОМЕР_1 , підтверджено дату виготовлення автомобіля та реєстрації - 11.12.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання протиправними та скасування рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості від 24.04.2019 р. №806020/2019/000312/2.

В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а також не довів правильності самостійного визначення митної вартості транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року по справі № 440/1744/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року по справі № 440/1744/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 02.10.19 р.