Справа № 521/7746/19
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/ 7746/19
Провадження №2-а/521/272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Феслер О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС, в якому просить суд скасувати постанови Одеської митниці про порушення митних правил № 0651/50000/17 від 12.07.2017 року, № 1139/50000/18 від 06.06.2018 року, № 1425/50 000/16 від 18.01.2017 року та № 1311/50 000/16 від 25.01.2017 року. ОСОБА_1 вважає зазначені постанови необґрунтованими, у зв`язку з чим, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні. Позивач вказує, що 01.10.2015 року між ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» та компанією «Basaranlar insaat malzemeleri tic.ve san.a.s» укладено контракт № 10/10-VN щодо поставки товарів. 09.11.2015 року декларантом була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером № 500060001/2015/020346. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» та їх подальшого митного оформлення були надані наступні документи: вищезазначений контракт, коносаменти від 04.11.2015 року № та від 01.10.2015 року № AD/IZM15/1534, інвойс (рахунок) від 24.10.2015 року № МТ-524125, пакувальний лист до інвойсу від 24.10.2015 року та інші товаросупровідні документи. 09.11.2015 року зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг. Заявлена вартість товарів за митною декларацією становила 352255,52 грн. 25 січня 2017 року Одеська митниця ДФС прийняла оскаржувану постанову № 1311/50000/16, якою визнала винним ОСОБА_1 (директор ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП») у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 130491,27 гривень. Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, Одеська митниця ДФС зробила на підставі того, що згідно отриманої інформації від митних органів Туреччини (експортна декларація), подібний товар експортувався до України на адресу одержувача «Duke active ltd», але вартість його становила в гривневому еквіваленті 488183,97 грн. У зв`язку з цим, Відповідач прийшов до висновку, що Позивачем було занижено митну вартість товару, оформленого Одеською митницею ДФС за митною декларацією від 09.11.2015 року № 500060001/2015/020346.

Позивач не згоден з даними висновками оскаржуваної постанови, оскільки до митної декларації від 09.11.2015 року № 500060001/2015/020346 було внесено достовірні відомості щодо вартості імпортованого товару на підставі товаросупровідних документів, складених продавцем «Basaranlar insaat malzemeleri tic.ve san.a.s» на адресу ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП», зокрема інвойсу (рахунок) від 24.10.2015 року № МТ-524125. Зазначає, що висновки митниці ґрунтуються на підставі аналізу поставки подібного товару на адресу іншого покупця «Duke active ltd», до операцій якого ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» не має жодного відношення.

10.07.2015 року між ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» та компанією «SHENZHEN MOST ENTERPRISE DEVELOPMENT CO., LTD» укладено контракт № 10/7-К щодо поставки товарів.

24.11.2015 року декларантом була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером № 500060702/2015/007956. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» та їх подальшого митного оформлення були надані наступні документи: вищезазначений контракт, коносамент від 31.10.2015 року № MSCUVS142981, інвойс (рахунок) від 23.10.2015 року № 15E01664 та інші товаросупровідні документи. 24.11.2015 року зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у митному режимі імпорт та випущені у вільний обіг. Заявлена вартість товарів за митною декларацією становила 12555,26 доларів США.

18 січня 2017 року Одеська митниця ДФС прийняла оскаржувану постанову № 1425/50000/16, якою визнала винним ОСОБА_1 (директор ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП») у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 40948,44 грн.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, Одеська митниця ДФС зробила на підставі того, що згідно отриманої інформації від митних органів Королівства Іспанії (експортна декларація), подібний товар експортувався до України на адресу одержувача фізичної особи MAHMOUD AL-HAJ, але вартість його становила 12221,57 Євро. У зв`язку з цим, Відповідач прийшов до висновку, що Позивачем було занижено митну вартість товару, оформленого Одеською митницею ДФС за митною декларацією від 24.11.2015 року № 500060702/2015/007956.

Позивач не згоден з даними висновками оскаржуваної постанови, оскільки до митної декларації від 24.11.2015 року № 500060702/2015/007956 було внесено достовірні відомості щодо вартості імпортованого товару на підставі товаросупровідних документів, складених продавцем «SHENZHEN MOST ENTERPRISE DEVELOPMENT CO., LTD», а не вантажовідправником, на адресу ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП», зокрема інвойсу (рахунок) від 23.10.2015 року № 15E01664. Зазначає, що висновки митниці ґрунтуються на припущеннях, оскільки зроблені на підставі поставки подібного товару, який експортувався з Королівства Іспанії на адресу іншого покупця фізичної особи MAHMOUD AL -HAJ, до операцій якого ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» не має жодного відношення. Крім того вказує, що не спростовується митницею, що ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» не мало жодних господарських відносин, ні з фізичною особою MAHMOUD AL-HAJ, ні з вантажовідправником «ARCANA CERAMICA S.A.». Що ж стосується можливих відносин вказаних осіб з продавцем «SHENZHEN MOST ENTERPRISE DEVELOPMENT CO., LTD», безпосередньо у якого придбавався товар за вказану в митній декларації вартість, то ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» не володіє необхідною інформацією.

09.07.2015 року декларантом ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» в особі ОСОБА_1 була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за номером № 500060006/2015/004947. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» та їх подальшого митного оформлення були надані товаросупровідні документи (інвойс, коносамент та інші) оформлені продавцем товару «SHAGHAI FAIR IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED» на підставі контракту № 24/4-К від 24.04.2015 року. Зазначений товар - «скейти пластмасові з металевою ходовою» декларантом було класифіковано за кодом УКТ ЗЕД . Товар пройшов митне оформлення та його було випущено у вільний обіг.

06 червня 2018 року Одеська митниця ДФС прийняла оскаржувану постанову № 1139/50000/18, якою визнала винним ОСОБА_1 (директор ТОВ «ЕСТЕМЕНТ») у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 46471,86 грн.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, Одеська митниця ДФС зробила на підставі акту документальної невиїзної перевірки ГУ ДФС в Кіровоградській області від 15.03.2018 року № 38/11-28-14-07/39428282, згідно якому вищезазначений товар необхідно було класифікувати за кодом УКТ ЗЕД .

Позивач не згоден з даними висновками оскаржуваної постанови, оскільки до митної декларації від 09.07.2015 року № 500060006/2015/004947 було внесено усі необхідні та достовірні відомості щодо опису товару, та правильно здійснено його класифікацію згідно УКТ ЗЕД. Згідно матеріалів справ про порушення митних правил, наданих Одеською митницею ДФС, оскаржуваних постанов про порушення митних правил Позивач не отримував. Лише 03.04.2019 року, після ознайомлення із матеріалами виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у Лиманському районному відділі ДВС ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_1 стало відомо про існування у провадженні Одеської митниці ДФС справ про порушення ним митних правил 1311/50000/16; 1425/50000/16; 0651/50000/17 та 1139/50000/18. Вже 09.04.2019 року до Одеської митниці ДФС адвокатом Позивача була подана заява про надання можливості ознайомитись (зробити виписки та зняти фотокопії) із матеріалами вказаних справ про порушення митних правил. Ознайомлюватись із матеріалами зазначених справ про порушення митних правил адвокат Позивача закінчив 26.04.2019 року, про що у матеріалах справ про порушення митних правил є відповідна розписка представника Позивача адвоката Николина О.Я..

В судове засідання призначене до розгляду на 01 жовтня 2019 року позивач та його представник не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи в їхню відсутність.

Представник Одеської митниці ДФС в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Одеською митницею ДФС України відзиву на позов не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Відповідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, передбачає наявність спеціальної мети «неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру», тому дії правопорушника повинні характеризуватися умислом.

Згідно ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митнавартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Так, суд приходить до висновку, що експортна декларація, інші документи, на підставі яких митницею було перераховано митну вартість товарів та зроблено висновок про наявність в діях декларанта ознак правопорушення, - за положеннями Митного кодексу України є додатковими документами. При цьому законом не передбачено обов`язку декларанта визначати митну вартість на підставі додаткового документу за відсутності розбіжностей або ознак підробки в основних документах.

Постанови Одеської митниці ДФС про порушення митних правил ОСОБА_1 № 0651/50000/17 від 12.07.2017 року, № 1311/50000/16 від 17.11.2016 року, № 1425/50000/16 від 18.01.2017 року, якими Позивача притягнено до відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України, стосуються однотипних обставин. Так у кожному із трьох випадків декларування товарів, Відповідач робить висновки про заниження Позивачем митної вартості імпортованого товару. Як на підстави цих висновків Відповідач посилається на документи, отримані від митних органів іноземних держав, а саме експортні декларації (декларації країни походження), які нібито не підтверджують автентичність документів, що подавались декларантом до митних органів України.

У свою чергу, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що при здійсненні митного оформлення товару в режимі «імпорт» ОСОБА_1 було виконано вимоги Митного кодексу України щодо визначення митної вартості товару. Так, декларування товару здійснювалось Позивачем за основним методом (за ціною договору (контракту) на підставі наявної у товаросупровідних документах, а саме рахунках-фактурах (інвойсах), інформації про вартість товару.

Крім того, експортні декларації та відомості у них, на які посилається Одеська митниця ДФС, стосуються інших суб`єктів господарювання - покупців та отримувачів експортованих товарів, зокрема «Duke active ltd», фізичної особи MAHMOUD AL-HAJ та «BEST BUSINESS GROUP LTD», у той час, коли на митну територію України товари було імпортовано та заявлено до митного оформлення ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» та ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП». Згідно митних декларацій від 09.11.2015 року № 500060001/2015/020346 та від 17.06.2015 року № № 500060006/2015/004184 продавцем товару на користь ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» та ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» була компанія «SHENZHEN MOST ENTERPRISE DEVELOPMENT CO., LTD», на підставі рахунків про вартість товару якої Позивачем здійснювалось митне оформлення, а не зазначені Відповідачем треті особи. Також Одеською митницею ДФС не встановлено, яке відношення «Duke active ltd», фізична особа MAHMOUD AL-HAJ та «BEST BUSINESS GROUP LTD» мали до ТОВ «ЕСТЕМЕНТ» та ТОВ «АРГУМЕНТ БІЗНЕС ГРУП» та до ввезеного останніми на митну територію України товарів. Тому доводи Відповідача, що митному органу Позивачем подавались документи, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, є виключно припущенням Одеської митниці ДФС.

Постановою Одеської митниці ДФС про порушення митних правил ОСОБА_1 № 1139/50000/18 від 06.06.2018 року Позивача притягнено до відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України. Суть порушення, на думку Відповідача, полягає в тому, що Позивач заявлений в митній декларації № 50006006/2015/004947 від 09.07.2015 року товар «скейти пластмасові з металевою ходовою» повинен був класифікувати не за кодом УКТЗЕД , а за кодом УКТЗЕД .

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Позивачем (декларант) у поданій до Одеської митниці ДФС митній декларації № 50006006/2015/004947 від 09.07.2015 року у графах 31 та 33 було вказано достовірні відомості про товар, надано усі наявні товаросупровідні документи, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, на підставі чого класифіковано товар за кодом УКТЗЕД. У зв`язку з чим імпортований товар пройшов митне оформлення та був випущений Одеською митницею ДФС у вільний обіг.

Відповідно до ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного оформлення.

Згідно з ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України сплатити митні платежі. Для належного виконання цих обов`язків декларанту надано право перед початком декларування провести фізичний огляд, товару брати проби та зразки товарів. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України саме декларант несе у повному обсязі відповідальність за вчинення порушення митних правил.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 651 від 30 травня 2012 року «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», у графі 31 митної декларації зазначаються відомості про товар, які дають змогу ідентифікувати та класифікувати товар, тобто відомості необхідні для однозначного віднесення товару до коду УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується Законом про Митний тариф України.

Частиною 2 ст. 67 МК України передбачено, що в УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними під позиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Структура десяти знакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної під позиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної під категорії (десять знаків).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про митний тариф України» митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно ст. 485 Митного кодексу України порушенням митних правил є, зокрема, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Враховуючи, що Позивачем не було заявлено в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а декларування товару здійснювалось Позивачем на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, суд приходить до висновку, що сам по собі факт невірного визначення коду товару за УКТЗЕД не створює складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Оскаржувана постанова також не містить обставин, які б свідчили, що декларантом до митної декларації № 50006006/2015/004947 від 09.07.2015 року було умисно внесено неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Разом з тим, пунктом 1 ст. 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 485 МК України що декларування в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Крім того, за змістом ст. 485 МК України, склад вказаного порушення обумовлює наявність особливої мети ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру. Наявність такої мети можливе лише в діях особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, яка є декларантом та платником вказаних митних платежів та якій надано пільги з їх сплати.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суд вважає, що наданими матеріалами не доведена вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 531 ч. 1 п. 1 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122, 293 КпАП України, ст.ст. 5, 8, 9, 72-74, 77, 90, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанов про порушення митних правил - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС.

Скасувати постанови Одеської митниці ДФС № 0651/50000/17 від 12.07.2017 року, № 1139/50000/18 від 06.06.2018 року, № 1425/50000/16 від 18.01.2017 року та № 1311/50000/16 від 25.01.2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк визначений ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення суду виготовлено 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: