Справа № 824/911/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/911/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження за правилами письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. 06.08.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати рішення № 462/40/19 від 10.07.2019 року Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 протиправним;

- зобов`язати Бочковецьку сільську раду Хотинського району Чернівецької області повторно розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 відповідно до вимог закону.

1.2. Ухвалою суду від 06.08.2019 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 25.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

2.2. Сесією Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VII скликання прийнято рішення №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

2.3. Таке рішення сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області позивач вважає протиправним та таким, що прийнято всупереч вимог чинного законодавства, що і обумовило звернення з даним позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1 Позивач вважає дії відповідача про прийняття рішення щодо надання їй дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, орієнтовною площею тільки на 0,15 га. протиправними, так як згідно заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації, яка не була належним чином розглянута відповідачем, вона просила надати земельну ділянку орієнтовною площею 0,25 га. При цьому, зазначає, що на момент звернення до Бочковецької сільської ради із заявою, вказана земельна ділянка нікому не була надана, ніким не приватизована і не перебувала у приватній власності. Тобто відповідачем, на переконання позивача, неправомірно прийнято рішення №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та розробку технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею лише 0,15 га., при цьому безпідставно відмовивши у 0,10 га.

Позиція відповідача

3.2. Відповідач правом на подання відзиву, передбаченого статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не скористався. Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3.3. При цьому, суд звертає увагу, що ухвалу про відкриття провадження у даній справі відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку 07.08.2019 року та вручено 09.08.2019 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №116.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Згідно наявної у матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власницею житлового будинку, загальною площею 90,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0233, реєстраційний номер 50, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,25 га (а.с. 11).

4.2. Рішенням сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VI скликання № 443/34/14 від 28.04.2014 року, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 , які знаходяться в її користуванні, вирішено:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 та в селі Бочківці Хотинського району загальною площею 0,3289 га, в тому числі: 0,1785 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0233) по АДРЕСА_1 ; 0,1504 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:001:0234) по АДРЕСА_1 ;

- передати безоплатно у власність вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 загальною площею 0, 3289 га (а.с. 14).

4.3. Рішенням сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VI скликання № 468/36/14 від 22.07.2014 року, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які знаходяться в її користуванні вирішено внести зміни до рішення сесії Бочковецької сільської ради VІ скликання №443/34/14 від 28.04.2014 року, а саме:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в с. Бочківці, Хотинського району загальною площею 0,4004 га, в тому числі: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :01:001:0233) в с. Бочківці Хотинського району; 0,1504 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:001:0234) в с. Бочківці, Хотинського району;

- передати безоплатно у власність вищевказані земельні ділянки ОСОБА_1 в с. Бочківці, Хотинського району загальною площею 0,4004 га (а.с. 15).

4.4. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19.08.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано (номер запису про право власності 6776413) право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0233, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,25 га (а.с. 16).

4.5. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 10.01.2018 року у справі №724/710/15-ц визнано незаконним вищевказане рішення сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VI скликання № 443/34/14 від 28.04.2014 року, зі змінами, внесеними рішенням Бочковецької сільської ради №468/36/14 від 22.07.2014 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Окрім цього, визнано незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.08.2014 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: с . Бочківці , Хотинського району , Чернівецької області , кадастровий номер :01:001:0233 (а.с. 19-23).

4.6. Верховний Суд своєю постановою від 14.02.2019 року у справі 724/710/15-ц залишив в силі вищезазначену постанову Апеляційного суду Чернівецької області та зазначив, що житловий будинок №28 з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , власником якого з 16 вересня 2013 року є ОСОБА_3 (рідний брат позивача), знаходиться на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, яка неправомірна була надана у власність ОСОБА_1 23 серпня 2014 року.

4.7. 25.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 28).

4.8. 39 сесією Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VII скликання прийнято рішення «Про дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 (а.с. 34).

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є рішенні Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

5.2. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

5.3. Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

5.4. Статтями 2 та 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

5.5. Відповідно до статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

5.6. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 вказаної статті).

5.7. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина 3 вказаної статті).

5.8. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (частина 4 вказаної статті).

5.9. У відповідності до пункту "г" частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

5.10. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано статтею 118 ЗК України.

5.11. Так, згідно частини 6 статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

5.12. Положеннями частини 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

5.13. Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від «Про землеустрій» 22.05.2003 року № 858-IV (далі - Закон №858-IV).

5.14. Відповідно до статті 1 Закону №858-IV документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо;

5.15. Згідно статті 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі:

а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель;

б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України;

в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок;

г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути);

ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою;

д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель.

5.16. Стаття 22 Закону №858-IV визначає, що землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою;

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

5.17. Відповідно до статті 25 Закону № 858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою належать, зокрема: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

5.18. Питання розроблення технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) врегульоване статтею 55 Закону №858-IV.

5.19. Так, згідно частин 1 та 2 статті 55 Закону № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

5.20. Згідно частини 8 статті 55 Закону № 858-IV у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

5.21. Натомість, частина 9 статті 55 Закону № 858-IV передбачає, що якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

5.22. Поряд з цим, як встановлено судом, постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 10.01.2018 року у справі №724/710/15-ц визнано незаконним рішення сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VI скликання № 443/34/14 від 28.04.2014 року, зі змінами, внесеними рішенням Бочковецької сільської ради №468/36/14 від 22.07.2014 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Окрім цього, визнано незаконним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.08.2014 року про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: с . Бочківці , Хотинського району , Чернівецької області , кадастровий номер :01:001:0233.

5.23. Верховний Суд своєю постановою від 14.02.2019 року у справі 724/710/15-ц залишив в силі вищезазначену постанову Апеляційного суду Чернівецької області та зазначив, що житловий будинок №28 з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , власником якого з 16 вересня 2013 року є ОСОБА_3 (рідний брат позивача), знаходиться на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, яка неправомірна була надана у власність ОСОБА_1 23 серпня 2014 року.

5.24. За таких обставин, позивач повторно звернулася із заявою до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

5.25. Однак, 39 сесією Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VII ОСОБА_1 прийнято рішення №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею тільки 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

5.26. Разом з цим, вказаним рішенням сільської ради не обґрунтовано причин відмови у наданні дозволу на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га.

5.27. Тобто, відмовляючи в наданні дозволу на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідачем не враховано, що відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України така відмова має бути мотивованою, а підставою відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

5.28. Аналогічну правову позицію щодо застосування вищезазначених норм процесуального права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2018 року, у справі №820/688/17. Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в зазначеній постанові та не вбачає підстав для відступлення від неї.

5.29. Зважаючи на викладене, суд вважає, що рішення 39 сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VII скликання «Про дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , є протиправним.

5.30. На переконання суду, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення не був врахований принцип правової визначеності.

5.31. У своїй Доповіді щодо верховенства права від 4 квітня 2011 року № 512/2009 Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) зазначила, що принцип правової визначеності передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою вірогідністю та точністю заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації.

5.32. Отже, правова визначеність передбачає стабільність і цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної практики органами державної влади на основі закону відповідно до принципу верховенства права, а також прозорість і демократизм при прийнятті владних рішень. Ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом суспільних відносин правових наслідків (правового результату) свої поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності. Згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини однією із вимог, що випливає зі слів «встановлений законом», є вимога передбачуваності. Питання забезпечення єдності практики також є складовим елементом принципу верховенства права.

5.33. Отже, суб`єкт владних повноважень, виконуючи надані йому законом повноваження щодо вчинення дій чи прийняття індивідуальних актів стосовно конкретної особи, повинен дотримуватися згаданого принципу, забезпечуючи при цьому сталість і єдність своєї адміністративної практики.

5.34. Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій. Отже, будь-який публічний орган має враховувати усі складові принципу Верховенства права у своїй діяльності. А необмежена дискреція адміністративного органу є порушенням цього принципу вже сама по собі.

5.35. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у його постанові від 10.05. 2019 року у справі №826/16495/17.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що наявні підстав для визнання протиправним рішення 39 сесії Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області VII скликання «Про дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 » №462/40/19 від 10.07.2019 року, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічних матеріалів та документів із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,15 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

6.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

6.3. Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву не скористався, при цьому рішення цього суб`єкта владних повноважень, за своєю суттю є протиправним.

Разом з цим, враховуючи положення пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо способу захисту порушеного права у разі оскарження індивідуального акту, а також положення частини 2 статті 9 КАС України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд вважає за необхідним у цій справі вийти за межі позовних вимог і з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача скасувати оскаржуване у справі рішення Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області.

6.4. Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

6.5. При цьому, стосовно частини позовних вимог щодо зобов`язання Бочковецьку сільську раду Хотинського району Чернівецької області повторно розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 відповідно до вимог закону, суд зазначає, що розгляд такої заяви повинен здійснюватися з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.

6.6. При прийнятті рішення відповідачем щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відсутній адміністративний розсуд, оскільки розсуд передбачає повноваження обирати у конкретній ситуації з правомірних альтернатив відповідний правомірний варіант поведінки/рішення. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слів "може", "або". У випадку, коли повноваження суб`єкта владних повноважень сформульовані через формулу дихотомії "задоволити-відмовити", а фактично законодавство не передбачає альтернативи рішення при зверненні особи у разі виконання нею вимог закону, будь-які дискусії про дискреційні повноваження стають безпредметними. Встановити наявність чи відсутність умов дії норми не можна відносити до адміністративного розсуду.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

7.2. У цій справі позивач не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від нього відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року, №3674-VI, а також доказів понесення ним інших судових витрат суду не надав, у зв`язку із чим відсутні підстави для вирішення даного питання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення № 462/40/19 від 10.07.2019 року Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області про дозвіл на виготовлення технічних матеріалів щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1

3. Зобов`язати Бочковецьку сільську раду Хотинського району Чернівецької області повторно розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 відповідно до вимог закону.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Бочковецька сільська рада Хотинського району Чернівецької області (60021, Чернівецька обл., Хотинський район, с. Бочківці, вул. Головна, 3, ).

Суддя О.В. Анісімов