Справа № 580/2458/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа № 580/2458/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м.Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним наказ відповідача від 18.02.2019 №70 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою»;

- зобов`язати відповідача прийняти наказ про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,0 га для ведення городництва в оренду терміном на 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він звернувся до відповідача із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,0 га для ведення городництва в оренду терміном на 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району. На вказане звернення позивач отримав відмову у формі листа від 19.10.2018 №3993/0/95-18. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №2340/4360/18 зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та вирішити питання про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтованою площею 13 га для ведення городництва в оренду терміном 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області з урахуванням висновків суду викладених у рішенні. Однак, за наслідками повторного розглянути заяви позивача відповідачем винесено наказ від 18.02.2019 №70 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою», який на думку позивача, винесений не з підстав, що визначені Земельним кодексом України, тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю та зазначив, що позивачеві було правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 13,0 га для ведення городництва в оренду терміном на 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, оскільки місце розташування земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах, на дозволяє визначити та перевірити його на відповідність вимогам законів та підзаконних актів, у зв`язку з тим, що за даними Державного земельного кадастру станом на день ухвалення оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району з кадастровим номером :01:001:0297 в Державному земельному кадастрі відсутня.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 27.09.2018 позивач заявою №Д-7209/0/94-18 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо земельної ділянки площею 13 га в оренду для ведення городництва терміном на 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 19.10.2018 №3993/0/95-18 повідомило позивача, що вказані земельні ділянки обмежені правами третіх осіб.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №2340/4360/18 зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та вирішити питання про надання або про відмову у наданні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки орієнтованою площею 13 га для ведення городництва в оренду терміном 10 років в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

За наслідками повторного розглянути заяви позивача відповідачем винесено наказ від 18.02.2019 №70 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту із землеустрою». У листі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.02.2019 №11-23-0.2-1058/2-19 зазначено, що за даними Державного земельного кадастру станом на день ухвалення вказаного рішення спірна земельна ділянка площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району з кадастровим номером :01:001:0297 в Державному земельному кадастрі відсутня.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст.14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Так, частинами 1, 2 пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як зазначено в частині третій статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з цим, рішення відповідного уповноваженого органу відповідно до повноважень, визначених статтею 123 цього Кодексу, зумовлюється конкретною земельною ділянкою.

Як зазначено в листі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 18.02.2019 №11-23-0.2-1058/2-19, за даними Державного земельного кадастру станом на день ухвалення оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району з кадастровим номером :01:001:0297 в Державному земельному кадастрі відсутня, отже, відсутність земельної ділянки за вказаним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі зумовлена послідуючим поділом цієї земельної ділянки на самостійні нові земельній ділянки.

Таким чином суд дійшов висновку, що відсутність земельної ділянки площею 13,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району з кадастровим номером :01:001:0297 виключає можливість прийняття Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області рішення про надання позивачу відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 242-246, 255, 257-258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш