Справа № 481/430/19
Суддя: Ціпивко І. І.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/430/19
Провадж.№ 2-а/481/9/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судових засідань Філіпської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новий Буг Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, якою просить скасувати постанову серії НК №518545 від 05.03.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, складеної відносно нього.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 березня 2019 року поштовим відправленням він отримав постанову про адміністративне правопорушення серії НК №518545 від 05.03.2019 року в якій зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причепом з відсутніми передбаченими комплектацією бризковиками, чим порушив вимоги п.31.4.7 п.п. «е» ПДР України за що його було визнано винним за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

З такою постановою позивач не згоден, зазначив, що оспорювана постанова є протиправною, порушує його права, свободи та інтереси, зокрема вказує на те, що відповідач позбавив його можливості скористатись в повному обсязі правами, визначеними ст.268 КУпАП та скористатися правовою допомогою, висловлювати думку щодо притягнення до адміністративної відповідальності; встановив винність позивача наперед, лише на підставі власної думки та без доказів, просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі. Позивач просить поновити строк оскарження постанови у зв`язку з тим, що отримав її поштою та не знав про строки її оскарження. Вказану постанову отримав 21 березня 2019 р.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем мало місце порушення Правил дорожнього руху за обставин, зазначених в вищевказаній постанові, що підтверджується відеозаписом відео реєстратора, на якому зафіксоване порушення позивача.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 05.03.2019 р. о 11 год. 45 хв., інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Гордієнко О.В. винесено постанову серії № НК №518545, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, позивач 05.03.2019 р., керував автомобілем марки "MAN TGX 26.440" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки "KRONE AZ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , по автодорозі М-13 Кропивницький-Миколаїв, з відсутніми передбаченими конструкцією бризковиками, чим порушив п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху (а.с. 7).

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

З наданого відповідачем та дослідженого у судовому засіданні відеозапису подій, які мали місце під час оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст.121 КУпАП стосовно ОСОБА_1 вбачається, що дійсно на причепі відсутні грязезахисні пристрої - бризковики. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також позивачу роз`яснено порядок і строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, та зафіксовано відмову від отримання позивачем копії оскаржуваної постанови під підпис. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відтак, досліджуючи наданий відповідачем відеозапис від 05.03.2019 року судом встановлено, що ним підтверджується вчинення позивачем вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, а саме керування останнім транспортним засобом з відсутніми бризговиками на причепі.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд вважає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду № 428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Відтак, враховуючи відсутність у такій постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем, такий не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відповідачем не надано. Так само як і не надано доказів на підтвердження відмови позивача від отримання такої постанови на місці події, що може свідчити про поважність причини пропуску останнім строку звернення до суду із адміністративним позовом та підставою для поновлення йому такого строку.

Крім того, як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Крім цього, згідно оскаржуваної постанови, позивач притягується до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом, що має несправності системи гальмівного або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач в позовній заяві зазначив, що відповідно до вимог Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 30.02.2012 року №137, 01 лютого 2019 року причіп KRONE AZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , пройшов обов`язковий технічний контроль, яким вказаний транспортний засіб визнано технічно справним, про що складено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00781-00700-19 від 01.02.2019 року, строк дії якого до 01.02.2020 року (а.с. 10).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адмінітсртаивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, відтак позов у частині скасування постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є обгрунтованим, підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Крім цього, за приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача судові витрати, понесені ним на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Ішбулатовою С.Р. укладено договір № 1-19/0325 від 25.03.2019 р. про надання правової допомоги.

Відповідно до звіту про виконані роботи № 2-19/0325 від 26.03.2019 року вартість наданих послуг в рамках вищевказаного договору склала 1000 грн., що не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

При цьому, адвокатом виконані наступні роботи: консультація з одночасним детальним вивченням документів замовника (1 година) та підготовчка документів та написання позовної заяви (2 гоини).

Вартість наданих послуг сплачена позивачем адвокату, що стверджується довідкою про сплату № 3-19/0325 від 25 березня 2019 року, становить 1000 гривень.

Аналізуючи зазначені вище документи, суд дійшов висновків, що сума, понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн. документально підтверджена належними документами та підлягає стягненню з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області на користь позивача.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушеннязадовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі серії НК № 518545 від 05 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області понесені ним сдуові витрати на правову допомогу у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.05.2019 року.

Суддя І.І.Ціпивко