Справа № 360/3467/19
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3467/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства "Первомайськвугілля" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державного підприємства "Первомайськвугілля" (далі - ДП "Первомайськвугілля", позивач) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - УДВС ГТУЮ у Луганській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Постановою про опис та арешт майна у зведеному виконавчому провадженні №49482994 від 30 травня 2019 року відповідач наклав арешт на вугілля відокремленого підрозділу "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля" об`ємом 2000 тон, залишивши його на зберіганні у відокремленому підрозділі, встановивши обмеження у праві користування та здійснення його підміни.

В якості стягувачів в постанові про арешт майна відповідач зазначив Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Державу, Лисичанський міський центр зайнятості, Білокуракинський районний центр зайнятості, не зазначивши розмір суми стягнення, необхідної для виконання за виконавчими документами (розмір суми стягнення, на яку накладено арешт), виконавчі документи, на підставі яких здійснено опис та арешт майна, із зазначенням номерів виконавчих документів, ким і коли вони були видані, резолютивних частин виконавчих документів, за якими можливо було б визначити стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, та на які саме виплати звернено примусове виконання, їх розмір та вид.

Оскільки відповідач в оскаржуваній постанові не вказав всі обставини, що мали значення для прийняття рішення (постанови), в тому числі для зазначення в якості стягувачів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Держави, Лисичанського міського центру зайнятості, Білокуракинського районного центру зайнятості, позивач стверджує, що постанова відповідача прийнята не на підставі Закону № 1404, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону.

Прийняття відповідачем постанови позбавило позивача права захисту своїх інтересів на підставі статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області у зведеному виконавчому провадженні від 30.05.2019 № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника відокремленого підрозділу "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля".

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також просив позов задовольнити ( том 2 арк. спр. 2).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог (том 1 арк. спр. 60-64).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Первомайськвугілля" засновано на держаній власності згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 12.02.2003 № 71 та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, що підтверджується Статутом підприємства (том1 арк.спр.17-24).

ДП "Первомайськвугілля" є юридичною особою, , місцезнаходження: Луганська область, Попаснянський район, м.Гірське, вул.Куйбишева, буд. 21. Видами діяльності товариства є добування кам`яного вугілля.

Наказом ДП "Первомайськвугілля" від 23.01.2006 № 22 створено відокремлений підрозділ "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля", місцезнаходження: Луганська область, Попаснянський район, м.Золоте, вул.Луначарського, буд. 1, що підтверджується Положенням про ВП "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля" (том 1 арк.спр.25-27).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області від 30.05.2019 при примусовому виконанні у зведеному виконавчому провадженні № 49482994 накладено арешт та встановлено обмеження у праві (знищення, пошкодження, підміни, користування) на вугілля марки 1Г (Г), об`ємом 2000 тон, що розташоване на відокремленому підрозділі "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля".

Стягувачами згідно вказаної постанови є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Держава, Лисичанський міський центр зайнятості та Білокуракинський районний центр зайнятості" (том 1 арк.спр.11).

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови та порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404 (далі Закон №1404).

Статтею 1 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 3 статті 18 Закону №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 30 Закону №1404 виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

В силу приписів частини першої статті 48 Закону №1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно із частиною шостою статті 48 Закону №1404 стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За приписами частини першої статті 52 Закону №1404 виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (частина п`ята статті 52 Закону №1404) .

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно із частиною третьою статті 56 Закону №1404 арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, за приписами Закону №1404 стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсягах, необхідних для виконання за виконавчими документами з урахуванням, в тому числі витрат виконавчого збору. В свою чергу арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №498/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція №512/5).

Відповідно до пункту 6 Інструкції №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 7 Інструкції №512/5 визначено, що постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 8 розділу VІІІ Інструкції №512/5 за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить назви виконавчих документів, коли та ким вони видані. Відсутні також зміст та реквізити виконавчих документів.

Відповідачем надано до матеріалів справи облікову картку на зведене виконавче провадження № 49482994 про стягнення грошових коштів з боржника ДП "Первомайськвугілля" та виконавчі листи зведеного виконавчого провадження, що не підлягають зупиненню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", на підставі яких здійснено опис та арешт майна боржника (том 1 арк.спр.66-88).

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що за приписами Закону №1404 арешт накладається виключно у розмірі суми стягнення, а згідно норм Інструкції № 512/5, за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості.

Оскаржувана постанова відповідача від 30.05.2019 не містить в собі розміру суми, яка підлягає стягненню.

Відтак, відсутність в оскаржуваній постанові назви та змісту виконавчих документів унеможливлює визначення суми стягнення за зведеним виконавчим провадженням.

Суд не наділений повноваженнями вираховувати самостійно суму стягнення, в межах якої відповідачем накладено арешт, про що винесену постанову, оскільки це є виключною компетенцією державного виконавця.

Одночасно суд звертає увагу, що статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" передбачено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. Статуту ДП "Первомайськвугілля", предметом діяльності підприємства є добування кам`яного вугілля, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 арк.спр.17-24).

Таким чином, на позивача розповсюджуються положення Закону № 2021.

Суд зауважує, що відсутність в оскаржуваній постанові (як і в обліковій картці на зведене виконавче провадження) змісту виконавчих документів не дає змоги встановити вид стягнутих відповідачем за виконавчими документами коштів, та як наслідок види виплат, зверненні до примусового виконання з ДП "Первомайськвугілля", які включені до оскаржуваної постанови. Відсутність же в постанові суми стягнення за виконавчими документами виключає можливість визначення обсягу вимог за виконавчими листами та розмір стягнення.

З урахуванням викладеного посилання представника відповідача про наявність в постанові лише виконавчих документів, які не підлягають зупиненню, суд вважає безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та винесена без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідачем у постанові не наведено суму стягнення та не підтверджено належними доказами, що виконавчі листи, на підставі яких винесена оскаржувана постанова та накладено арешт, не стосуються обмежень щодо зупинення виконавчих проваджень та заходів примусового виконання рішень згідно ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Відтак, суд вважає оскаржувану постанову такою, що винесена в порушення вимог діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 01.08.2019 № 6150 (том 1 арк.спр.3).

Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов державного підприємства "Первомайськвугілля" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 30.05.2019 ВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника відокремленого підрозділу "Шахта "Карбоніт" ДП "Первомайськвугілля".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93404, вул.Єгорова, 22, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, ) судові витрати у сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн 00 коп) на користь Державного підприємства "Первомайськвугілля" (93292, Луганська область, Попаснянський район, м.Гірське, вул. Куйбишева, буд.21, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Є.О. Кисельова