Справа № 643/10311/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/639/230/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничного Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідачакомандира роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничного А.А., в якому просить суд скасувати постанову серії НК №149961, винесену у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 командиром роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничним Андрієм Анатолійовичем як незаконну; відповідно до вимог ст. 29 КАС України визначити підсудність даного позову; ухвалити рішення про виділення та направлення матеріалів прокурору м. Харкова для виявлення в діях зазначеної посадової особи ознак злочину, передбачених ч. 1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, при розгляді вказаної адміністративної справи відповідачем допущено безліч порушень Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», інших підзаконних актів. Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Однак позивач зазначає, що вказане правопорушення він не скоював, за кермом автомобіля не знаходився та взагалі в зазначений у постанові час перебував в іншому місці.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 01.07.2019 року скаргу у адміністративній справі ОСОБА_1 про скасування постанови - залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків впродовж п`яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

На виконання ухвали суду від 01.07.2019 року позивачем вказані недоліки були усунуті, і 09.07.2019 року подано до суду адміністративний позов.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2019 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області Пшеничного Андрія Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення вирішено передати на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Московського районного суду м. Харкова вищевказані матеріали адміністративної справи направлені до Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 22.08.2019 року.

Для розгляду вказаної адміністративної справи автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до командира роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничного Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено судове засідання.

В судовому засіданні, проведеному за участю позивача, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року зобов`язано Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А) надати суду наступні докази: копії повних та безперервних відеозаписів з нагрудних відеокамер (боді-камер) командира роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничного Андрія Анатолійовича та членів екіпажу з фіксуванням факту правопорушення та процесу розгляду справи і копії всіх наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої винесено постанову серії НК №149961 від 25.06.2019 року командиром роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничним Андрієм Анатолійовичем, також задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду від 06.09.2019 року, ДПП в Харківській області надано на адресу суду копію постанови серії НК №149961 від 25.06.2019 року та повідомлено, що медіа-файли у період з 16.06.2019 року по 08.07.2019 року були знищені (Акт №8-19 від 09.08.2019 року «Знищення медіафайлів»).

В судовому засіданні 26.09.2019 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем, позивач заявив клопотання про розгляд справи без допиту викликаних свідків, яке задоволено ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання.

Відповідач командир роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничний А.А. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути вищевказану справу у його відсутність, і визнав позов в частині скасування постанови серії НК №149961 від 25.06.2019 року, у задоволенні інших вимог просив відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року роз`яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом щодо складання відзиву не скористався, але надав заяву про часткове визнання позову в частині скасування постанови серії НК №149961 від 25.06.2019 року.

Відповідно до ч.4, 6 ст. 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву. Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Судом прийнято часткове визнання позову відповідачем, оскільки така заява не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Як вбачається з копії постанови серії НК №149961 від 25.06.2019 року, яка знаходиться в матеріалах справи, командиром роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничним Андрієм Анатолійовичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 25.06.2019 року о 00 годині 44 хвилин у м. Харкові, по вул. Гвардійців-Широнінців, 21 водій, керував ТЗ «Джиді Емгрант 7» без переднього та заднього номерного знаку, а також не надав для перевірки водійське посвідчення на право керувати ТЗ відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 29.в ПДР України (а.с.11).

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно зі ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, без виклику позивача і належного встановлення його особи, така постанова не може бути визнана правомірною. Крім того, у зв`язку з діями відповідача при складанні оскаржуваної постанови був притягнутий до адміністративної відповідальності позивач ОСОБА_1 , який 25.06.2019 року о 00 годині 44 хвилин у м. Харкові, по вул. Гвардійців-Широнінців, 21 не знаходився за кермом і не керував ТЗ « Джиді Емгрант 7», що визнано відповідачем і на підставі ч.1 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння саме позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскаржувана постанова містить відомості щодо здійснення фіксації правопорушення, однак такі докази знищені.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання дій відповідача незаконними, позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії НК №149961 від 25.06.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення через відсутність складу адміністративного правопорушення в діях позивача ОСОБА_1 , враховуючи, що позивач не був суб`єктом вищевказаного правопорушення, що визнано відповідачем.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, адміністративне судочинство здійснюється виключно стосовно реально існуючих між учасниками суспільних відносин спорів у сфері публічного управління (публічної адміністрації).

Між тим, вимога позивачаОСОБА_1 щодо винесення судового рішення про направлення матеріалів прокурору м. Харкова для виявлення в діях відповідача ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не ґрунтується на положеннях КАС України, суперечить ч.3 ст. 286 КАС України, тому не підлягає задоволенню в порядку, передбаченому КАС України для вирішення адміністративного позову по суті. Належним способом захисту прав позивача є оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, яким позивач і скористався. Разом з тим позивач не позбавлений права звернутись з заявою про вчинення злочину в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 19, 47,72, 77,78, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 121, 126, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничного Андрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №149961 від 25.06.2019 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині в задоволенні вимог позивача - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 14.06.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: командир роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області Пшеничний Андрій Анатолійович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 01.10.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова