Справа № 640/16242/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

01 жовтня 2019 року м. Київ № 640/16242/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про забезпечення адміністративного позову в справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 червня 2019 року № 954 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019 року», від 07 червня 2019 року № 955 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019 року», від 12 липня 2019 року № 1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО», від 01 серпня 2019 року № 1622 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО», від 30 серпня 2019 року № 1781 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019 року № 1411».

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі, залучено приватне акціонерне товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в якості третьої особи.

До суду надійшли клопотання про залучення державного підприємства «Гарантований покупець», товариства з обмеженою відповідальністю «Трифановка енерджі», приватного акціонерного товариства «Суха балка», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М.КУЗЬМІНА» (далі також - ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ») в якості третіх осіб, які судом були задоволені.

Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року забезпечено адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень по відношенню до позивача.

Водночас, 20 вересня 2019 року ТОВ «Полтаваенергозбут» подано заяву про забезпечення позову, в якому ставиться вимога про зупинення дії оскаржуваних рішень по відношенню до ТОВ «Полтаваенергозбут»

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, заходи забезпечення позову можуть бути вжиті не лише за заявою позивача у справі, а й будь-якого іншого її учасника, проте виключно у разі наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, чи якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними постановами установлено ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» (ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО») тарифи на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та тарифи на послуги з передачі електричної енергії. Водночас, ТОВ «Полтаваенергозбут» є споживачем таких послуг ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» (ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО»), оскільки здійснювана ним діяльність пов`язана із значним використанням обсягів електроенергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами з надання відповідних послуг.

Щодо наявності ознак протиправності оскаржуваних рішень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок формування тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, затверджений постановою НКРЕКП від 22 квітня 2019 року №586, та Порядок встановлення (формування) тарифу на послуги з передачі електричної енергії, затверджений постановою НКРЕКП від 22 квітня 2019 року № 585, встановлюють період, на який здійснюється розрахунок таких тарифів, тривалістю у календарний рік.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, оскаржуваними постановами тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджені не на календарний рік, а на значно менший період, враховуючи що такі постанови були прийняті після 01 червня 2019 року, проте встановлювали тарифи на 2019 рік.

З огляду на вищевикладене вбачаються наявними ознаки очевидної протиправності спірних постанов НКРЕКП з огляду на їх невідповідність вже встановленому порядку формування тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та тарифу на послуги з передачі електричної енергії, що є самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окремо при вирішенні поданої заяви суд звертає увагу на наступне.

НКРЕКП утворено Указом Президента України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» від 27 серпня 2014 року № 694 на виконання закону «Про природні монополії», «Про електроенергетику», «Про Державне регулювання у сфері комунальних послуг».

Одним із основних принципів діяльності Комісії є її самостійність і незалежність; під час виконання своїх завдань, функцій, та повноважень відповідно до закону Комісія діє самостійно та незалежно від будь-якого іншого органу державної влади, іншого державного органу, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суб`єктів господарювання, а також суб`єктів політичних партій, громадських об`єднань, професійних спілок чи їх органів; члени Комісії, інші посадові особи Комісії діють незалежно; Будь-які письмові чи усні вказівки, розпорядження, доручення органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суб`єктів господарювання, політичних партій, громадських об`єднань, професійних спілок чи їх органів, а також інших осіб, що стосуються виконання членами Комісії, її посадовими особами своїх функцій і повноважень відповідно до закону, є незаконним впливом; органам державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, суб`єктам господарювання, політичним партіям, громадським об`єднанням, професійним спілкам та їх органам забороняється втручатися у процеси державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (п. 2 ч. 1 статті 4, ч. 1, абз. 1, 2 ч. 2 статті 5 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Комісія є юридичною особою публічного права, її роботу забезпечують центральний апарат і територіальні органи, на працівників яких поширюється правовий статус державних службовців; Комісія здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Комісія здійснює державне регулювання шляхом, зокрема, нормативно-правового регулювання, ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, державного контролю та застосування заходів впливу (ч.ч. 2, 3 статті 1, ч. 1 статті 2, ч. 2 статті 3, абз. 1 ч. 4 статті 8 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).

Згідно з Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Комісія посідає особливе (окреме) місце в системі органів державної влади в Україні. Комісія є незалежною у своїй діяльності, однак подає до Верховної Ради України звіт про діяльність і перебуває у визначеній законом взаємодії із Кабінетом Міністрів України та іншими органами державної влади. За структурою Комісія є державним колегіальним органом, що складається з центрального апарату і територіальних органів.

Комісія за своїм статусом і повноваженнями не належить ні до органів законодавчої, ні до органів судової влади. Зі змісту Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» вбачається, що Комісія також не є міністерством або іншим центральним органом виконавчої влади, які згідно з п. 9 статті 116 Конституції України можуть бути утворені Кабінетом Міністрів України. Комісія не належить до системи органів виконавчої влади, її роботу не спрямовує і не координує Кабінет Міністрів України, як це встановлено щодо центральних органів виконавчої влади (ч. 1 статті 113, п. 9 статті 116 Конституції України). Комісія також не є консультативним, дорадчим або іншим допоміжним органом чи службою при Президентові України, які згідно з п. 28 ч. 1 статті 106 Конституції України він може створити для здійснення своїх повноважень.

Аналіз положень Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» дає підстави для висновку про те, що за функціональним призначенням, сферою діяльності, компетенцією Комісія має ознаки центрального органу виконавчої влади.

Статтею 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» встановлено, що до повноважень Комісії належить, зокрема, формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізація відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Комісії законом (пункт 3 частини другої); реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг є одним з основних завдань Комісії (пункт 6 частини третьої). Крім того, Комісія бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та центрального водовідведення (пункт 1 частини першої статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»), затверджує типовий договір про постачання та розподіл природного газу споживачу та правила надання послуг з постачання електричної енергії (ч. 4 статті 19, ч. 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Водночас окремі повноваження, якими Комісію наділено відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», зокрема щодо проведення цінової політики у сфері енергетики, Конституцією України віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України (пункт 3 статті 116 Основного Закону України), а згідно з чинним законодавством формування та реалізація державної політики у певній сфері покладаються на центральні органи виконавчої влади. Так, відповідно до Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства України забезпечують формування та реалізують державну політику в одній чи декількох сферах, інші центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики; до основних завдань центральних органів виконавчої влади віднесено також здійснення державного нагляду (контролю) (ч. 2 статті 1, п. 2 ч. 1 статті 17).

Таким чином, створення та функціонування постійно діючого незалежного державного колегіального органу, який за функціональним призначенням, сферою діяльності, повноваженнями має ознаки центрального органу виконавчої влади, але не підпорядковується Кабінету Міністрів України і не належить до системи органів виконавчої влади, не відповідає Конституції України, зокрема, статтям 5, 6, 8, ч. 2 статті 19, статтям 85, 106.

До такого висновку прийшов Конституційний суд України у своєму рішенні від 13 червня 2019 року № 5-р/2019.

А тому, беручи до уваги наведене, суд вважає обґрунтованою вимогу ТОВ «Полтаваенергозбут» про зупинення дії оскаржуваних постанов по відношенню до такого підприємства.

При цьому, в даному випадку застосування заходів забезпечення адміністративного позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог, встановлення їх обґрунтованості.

Крім того, можливість застосування саме такого виду забезпечення позову підтверджується судовою практикою, сформованою, в тому числі, під час розгляду адміністративних справ № 640/12695/19, № 640/13543/19, № 640/15005/19, № 640/17408/19.

Таким чином, розглянувши подану до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява ТОВ «Полтаваенергозбут» підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Зупинити дію постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07 червня 2019 року № 954 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019 року», від 07 червня 2019 року № 955 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019 року», від 12 липня 2019 року № 1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО», від 01 серпня 2019 року № 1622 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» та від 30 серпня 2019 року № 1781 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019 року № 1411», відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 статті 156 КАС України.

Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 1 жовтня 2022 року.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (36007, місто Полтава, вулиця М.Бірюзова, 47А, ), а боржником - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 19; ).

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С.К. Каракашьян