Справа № 260/1146/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6896/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Артеменко Є.І.,

представника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Воловця Т.В.,

представника Управління СБУ в Івано-Франківській області Боднарука Я.С.

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 260/1146/18 (рішення ухвалено в м. Ужгороді, головуючий суддя Маєцька Н.Д.) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України, Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 26.10.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, треті особи Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України, Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 27.02.2019 просив визнати протиправним та скасувати наказ від 03 жовтня 2018 року № 105-то, виданий Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області; поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області з 03 жовтня 2018 року.

В обґрунтування позову зазначає, що оскаржений наказ про звільнення відповідачем було видано під час перебування позивача у відпустці, що є порушенням встановлених гарантій працівників, визначених статтею 40 Кодексу законів про працю України. Крім того, вважає, що листи Управління Служби Безпеки України в Івано-Франківській області та Військової прокуратури Івано-франківського гарнізону, які покладені в основу наказу про звільнення позивача не є належними документами, на підставі яких може встановлюватися факт існування у громадянина України громадянства іншої держави. Вважає такий наказ протиправним, виданим без достатніх правових підстав.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Апелянт вказує, що набуття ОСОБА_2 громадянства іншої держави належними допустимими та достатніми доказами не доведене. Висновок про наявність громадянства іншої держави ґрунтується на суб`єктивному аналізі відомостей із справи про адміністративне правопорушення та безпідставному «ототожненню» таких відомостей з особо позивача. При цьому у справах про адміністративні правопорушення не встановлено, що позивач та громадянин Угорщини, щодо якого здійснювалися адміністративні провадження є однією особою. Суд не наділений повноваженнями надавати оцінку змісту документу складеного іноземною мовою, а у справі відсутній переклад українською мовою документу, який судом враховано як паспорт громадянина Угорської Республіки. Також, відсутні докази які б доводили факт звернення ОСОБА_2 в Консульство Угорщини за отриманням громадянства цієї країни та відсутні документи, які б засвідчували надання Президентом Угорщини громадянства Угорщини позивачу та складання ним присяги в консульській установі Угорщини.

Крім цього, вказує, що відповідачем видано наказ про звільнення позивача з посади під час перебування у відпустці, що є порушенням встановлених законами гарантій працівників, які перебувають у відпустці та відповідно є протиправним.

Відповідач - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, та третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області подали відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в яких просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представники відповідача та третіх осіб просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України в судове засідання не прибула, про дату, час і місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином, проте, просила розгляд справи проводити без участі прокуратури та залишити рішення суду першої інстанції без змін, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що наказом ГУ Держгеокадастру «Про призначення ОСОБА_2 » від 24 червня 2016 року №777-о призначено ОСОБА_2 на посаду начальника Головного управління Деоржгеокадастру в Івано-Франківській області, як такого, що пройшов конкурсний відбір на цю посаду.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 29 червня 2016 року № 70-к «Про призначення ОСОБА_2 » оголошено наказ Держгеокадастру від 24 червня 2016 року № 777 «Про призначення ОСОБА_2 », датою призначення ОСОБА_2 на посаду начальника ГУ Держгеокадастру у Івано-Франківській області вваається 29 червня 2016 року.

01 жовтня 2018 року до Держгеодкастру надійшов лист Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Військової прокуратури Західного регіону України від 28 вересня 2018 року № 02/02-2684 вих.18 «Щодо порушення вимог Закону України «Про державну службу» та наявності подвійного громадянства».

У вищевказаному листі Військова прокуратура Івано-Франківського гарнізону Військової прокуратури Західного регіону України повідомила, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000114 отримано відомості, що свідчать про те, що начальник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_2 володіє паспортом громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 від 15 листопада 2012 року, що виданий на ім`я «Kopcsa Ruszlan». Також зазначено, що у ході аналізу здобутих документальних матеріалів встановлено, що вказаний державний службовець 22 березня 2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за перевищення строку ввезення транспортного засобу на територію України. При цьому до матеріалів зазначеної адміністративної справи долучені копії пояснень ОСОБА_2 , паспорта громадянина Угорщини НОМЕР_1 та інших документів, що підтверджується наявність у зазначеного державного службовця подвійного громадянства.

Також, до Держгеокадастру надійшов лист Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 24 вересня 2018 року № 60/2/4060 «Щодо можливих порушень норм чинного законодавства, визначених законом України «Про державну службу».

У вказаному листі Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області повідомляє про виявлення факту набуття громадянства Угорщини начальником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_2 .

Зокрема встановлено, що ОСОБА_2 у 2015 році притягувався до адміністративної відповідальності, шляхом накладення співробітниками ДПС України адміністративного стягнення, у вигляді штрафу, як на громадянина Угорщини, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Крім того, встановлено понад 40 фактів перетину ОСОБА_2 державного кордону України у напрямку країн Євросоюзу та у зворотному боці, на підставі вказаного паспорта громадянина Угорщини.

Відповідно до наказу Держгеокадастр від 03 жовтня 2018 року № 105-то «Про звільнення ОСОБА_2 » позивача звільнено з посади начальника Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, у зв`язку з втратою права на державну службу або його обмеженням внаслідок набуття ним громадянства іншої держави, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу», на підставі листа Управління служби безпеки України в Івано-Франківській області від 24 вересня 2018 року № 60/2-4060, листа Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Військової прокуратури Західного регіону України від 28 вересня 2018 року № 02/02-2684 вих. 18, листа Мінагрополітики від 03 жовтня 2018 року № 37-25-7/22630.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області від 03 жовтня 2018 року № 259-к «Про звільнення ОСОБА_2 » оголошено наказ Держгеокадастру від 03 жовтня 2018 року № 105-то «Про звільнення ОСОБА_2 » датою звільнення вважається 03 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаним наказом про звільнення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави позивач втратив право на державну службу, а в таких випадках встановлено обов`язок суб`єкта призначення звільнити державного службовця у триденний строк з дня встановлення факту набуття громадянства іншої держави.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», державна служба припиняється, у разі втрати права на державну службу або його обмеження (ст. 84 Закону).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу», підставами для припинення державної служби у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є: набуття громадянства іншої держави.

Згідно ч. 2 ст. 84 Закону України «Про державну службу» у випадках, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом, а у випадку, зазначеному у пункті 5 частини першої цієї статті, - у порядку, визначеному статтею 32 цього Закону.

Слід зазначити, що законодавцем у ст. 83 Закону України «Про державну службу» проведено розмежування припинення державної служби у разі втрати права на державну службу та за ініціативою суб`єкта призначення.

Наказом позивача звільнено відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 84 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із втратою права на державну службу або його обмеженням внаслідок набуття ним громадянства іншої держави.

Оскільки між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених іншим законом, а не у зв`язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тому норми частини 3 статті 40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року в справі №812/1568/17, від 28 лютого 2018 року у справі № 809/1138/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку мова не ведеться про звільнення працівника на підставі дисциплінарного стягнення, оскільки у зв`язку із набуттям громадянства іншої держави позивач втратив право на державну службу, відтак доводи позивача та його представника стосовно не проведення службового розслідування колегія суддів не бере до уваги, позаяк набуття службовцем громадянства іншої держави не є дисциплінами проступком.

При цьому, в подібних випадках законодавство не передбачає обов`язок проведення службового розслідування.

Щодо посилання позивача на те, що його неправомірно звільнено, так як останній перебував у відпустці, то на переконання колегії суддів положення статті 40 КЗпП також не поширюються на спірні правовідносини оскільки відсутній факт накладення дисциплінарного стягнення, а на роботодавця в силу вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про державну службу» встановлено обов`язок звільнення державного службовця у триденний строк з дня встановлення факту набуття громадянства іншої держави.

Позивач також звертає увагу на те, що відсутні належні докази щодо набуття ним громадянства іншої держави. Стосовно цього колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про службу безпеки України» до завдань СБУ входить, попередження, виявлення та розкриття протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

В даному випадку перебування на державній службі громадянина іншої держави вказує на загрозу національній безпеці України, у зв`язку із чим на адресу Закарпатської митниці ДФС скеровано відповідний лист.

На думку суду інформація, яка стала підставою для звільнення позивача з посади слідує, що отримані дані були в рамках здійснення заходів спрямованих на виявлення, припинення та попередження фактів корупційних проявів.

Інформація про набуття позивачем громадянства іншої держави одержана відповідачем від Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області та від Військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Військової прокуратури Західного регіону України.

Управлінням Служби безпеки в Івано-Франківській області виявлено факт набуття громадянства Угорщини начальником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_2 . 26 грудня 1976 року народження.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_2 у 2015 році притягався до адміністративної відповідальності, шляхом накладення співробітниками ДПС України адміністративного стягнення, у вигляді штрафу, як на громадянина Угорщини за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Крім того, встановлено понад 40 фактів перетину ОСОБА_2 державного кордону України у напрямку країн Євросоюзу та у зворотному боці, на підставі вказаного паспорту громадянина Угорщини. Крім того, Управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області встановлено, що 22 червня 2016 року співробітниками Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 481-1 Митного кодексу України.

Також, як встановлено судом, Військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000114 від 31 травня 2017 року у рамках якого Військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону отримано відомості про те, що начальник Головного управління Держгеокадастру у Івано-Франківській області ОСОБА_2 володіє паспортом громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 від 15 листопада 2012 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 . У ході аналізу здобутих документальних матеріалів встановлено, що вказаний державний службовець 22 березня 2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності (постанова у справі про порушення митних правил №0278/30506/16 від 23 березня 2016 року).

Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи про порушення митних правил №0278/30506/16 міститься протокол про порушення митних правил громадянином Угорщини Kopcsa Ruszlan, надані ним пояснення, копія документ ВD 3224388, яка вказує, що громадянин Угорщини на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та постанова в справі про порушення митних правил № 0278/30506/16.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції при огляді оригіналу справи про порушення митних правил всі особисті дані позивача, зокрема, прізвище та ім`я, дата народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), місце народження (м. Ужгород) співпадають із особистими даними документу, виданого на ім`я ОСОБА_2 , як громадянину Угорщини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність факту набуття ОСОБА_2 громадянства іншої держави.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі №260/1146/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 02.10.2019