Справа № 640/8957/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8957/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 07 травня 2019 року у виконавчому провадженні №56187833.

Окружний адміністративний суд м.Києва своїм рішенням від 08 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження №56187833 з примусового виконання виконавчого листа №357/13662/17, виданого 07 березня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268» довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Київській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №П-3162 від 17 травня 2017 року станом на 01 січня 2016 року та провести виплату ОСОБА_1 з урахуванням вже виплачених коштів.

Листом від 18 березня 2019 року №2323/07-07 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повідомило Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про виконання згадуваного судового рішення та проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії.

У вказаному листі також зазначено, що сума коштів по перерахунку з 01.01.2016 року по 31.03.2018 року становить 24349,41 та виплачується ОСОБА_1 в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям громадян».

07.05.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кедою М.В. винесено постанову про накладення штрафу, якою на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області накладено штраф за невиконання вказаного вище судового рішення.

Не погодившись із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У свою чергу, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Матеріалами справи підтверджується факт виконання позивачем рішення суду в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та часткового проведення виплати із суми перерахунку.

Причиною невиконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/13662/17 в частині виплати грошових коштів стала відсутність відповідного фінансового забезпечення з огляду на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано порядок виплати коштів за період з 01.01.2016 року і в подальшому.

Пунктом 3 означеної Постанови Кабінету Міністрів України № 103 ухвалено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто ця постанова Кабінету Міністрів України № 103 визначає порядок виплати перерахованих пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.

Отже вказана постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року фактично запровадила поетапний порядок виплати перерахованих за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року пенсій колишнім військовослужбовцям, при цьому обумовивши виплату перерахованих пенсій виділенням коштів на їх фінансування з державного бюджету.

При цьому, даною постановою не змінюється регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначено порядок виплати перерахованих виплат.

В силу статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тож саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

В свою чергу Кабінетом Міністрів України виходячи із фінансово - економічних можливостей прийнято постанову від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано порядок виплати коштів за період з 01.01.2016 року і в подальшому, запровадивши поетапний порядок виплати перерахованих пенсій вищевказаним особам.

Дана постанова на момент винесення рішення суд була чинною, а тому мала бути врахованою органами Пенсійного фонду.

В даному випадку, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року у 2018 році не виділялись. Тож у контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №814/2655/14.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як боржник, повідомив державного виконавця про те, що виплата заборгованої суми буде здійснюватися у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деякими іншим категоріям осіб".

Враховуючи те, що згідно вимог ст. ст. 113, 117 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання, то позивач керувався нормативно-правовими актами, що діяли на момент виплати та розрахунку пенсії стягувачу.

За таких умов, колегія суддів вважає, що позивачем частково виконано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/13662/17.

Таким чином, враховуючи те, що позивач не мав реальної фінансової можливості повністю виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови № 103 на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, не виділялись, то підстави для застосування штрафу за невиконання судового рішення відсутні.

В даній ситуації, суд першої інстанції застосував формальний підхід у питанні належної оцінки застосування до спірних правовідносин наслідків частини другої статті 75 Закону №1404-VIII у контексті обставин даної справи, зокрема поважності причин, що стали підставою для покладення на позивача оспорюваної відповідальності.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, зокрема, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку щодо прийняття постанови про накладення штрафу від 07 травня 2019 року у виконавчому провадженні №56187833, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів враховує, що, звертаючись до суду із цим позовом орган пенсійного фонду не діє на виконання своїх повноважень, тобто не є суб`єктом владних повноважень у розумінні ст. 4 КАС України, отже до нього підлягає застосування приписів ст. 139 КАС України.

Відповідно до ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення № 654 від 13 червня 2019 року позивачем було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 1921 грн., а за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року - у розмірі 2881,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1512 від 20 вересня 2019 року.

Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві слід стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судовий збір у розмірі 4802,50 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 серпня 2019 року скасувати.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про накладення штрафу від 07 травня 2019 року у виконавчому провадженні №56187833.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () судові витрати у розмірі 4802,50 грн. (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у місті Києві ( ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев