Справа № 160/8681/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 жовтня 2019 року Справа № 160/8681/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до начальника Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, 338, 2) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зобов`язання відповідача вчинити дії для направлення на реалізацію описаного та арештованого майна по зведеному виконавчому провадженні №51103579.

10.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, а саме, у зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог та подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обставин, які свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку та доказів на підтвердження таких обставин та встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали від 10.09.2019 року позивач надав уточнений адміністративний позов в прохальній частині якого заявлено клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову, в обґрунтування якого вказано, що позивачу стало відомо про порушення його прав після отримання від відповідача листа №34 від 16.08.2019 року, який було отримано позивачем 28.08.2019 року.

Дослідивши подане позивачем клопотання та доводи наведені в ньому, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно ч.1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що підставою звернення до суду із даним позовом є бездіяльність відповідача щодо не реалізації описаного та арештованого майна по зведеному виконавчому провадженні №51103579 та як зазначено позивачем вказана бездіяльність триває більше трьох років.

З позовних матеріалів вбачається, що 21.07.2016 року державним виконавцем Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області складено акт опису та арешту майна боржника ЗВ 51103579, згідно якого позивача призначено відповідальним зберігачем арештовано та описаного майна ОСОБА_2 01.08.2016 року між ОСОБА_1 та Павлоградським МР ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області в особі начальника відділу Палуна В.О. укладено договір відповідального зберігання майна. 16.02.2018 року державним виконавцем Павлоградського МР ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області винесено постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, в котрій новим зберігачем майна боржника ОСОБА_3 С.А. (ЗЕ 51103579) призначено ОСОБА_4 . Повноваження позивача, як зберігача майна було припинено з дня винесення вищезазначеної постанови - 16.02.2018 року.

Також, у позовній заяві зазначено, що передачу арештованого майна новому зберігачу - ОСОБА_4 було здійснено 20.02.2018 року, про що складено відповідний акт приймання-передачі майна.

Тобто, позивач будучи зберігачем майна боржника у зведеному виконавчому провадженні протягом всього періоду зберігання майна був обізнаний щодо не вчинення відповідачем дій щодо його реалізації, при цьому протягом тривалого часу не звертався до відповідача чи до суду із даним позовом.

Будь-яких доказів наявності у позивача поважних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом взагалі не надано, як і не наведено обставин або пояснень щодо зволікань оскарження бездіяльності відповідача більше трьох років з моменту укладення відповідного договору зберігання майна.

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі», (заява № 28249/95) вказав, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із позовом, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені в даному клопотанні, є неповажними.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись ст. 169, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв