Справа № 260/233/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2019 рокум. Ужгород№ 260/233/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилася;

представник позивача: адвокат Шпуганич Василь Петрович - в судове засідання не з`явився;

відповідач - Головне управління ДФС у Закарпатській області - представник Глюдзик Ангеліна Сергіївна;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: АТ "Укрсоцбанк" - представник в судове засідання не з"явився;

розглянувши у судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - АТ "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу, податкових повідомлень-рішень -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 20 вересня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було протягом 30 вересня 2019 року.

25 лютого 2019 року, ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, якою просить, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 14 травня 2019 року: 1) визнати протиправною та скасувати (що не підлягає до виконання) податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 лютого 2019 року № 189-54 відносно фізичної особи ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, штрафна санкція та пеня що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2016 р. на загальну суму 379 349.96 грн. що визначена на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 07 вересня 2018 р.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується - фізичними особами за результатами річного декларування на суму 245 445,16 грн. за податковим зобов`язанням та 61 361,29 грн. за штрафними санкціями; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем військовий збір, на суму 20 453,76 грн. за податковим зобов`язанням та 5 113,44 грн. за штрафними санкціями; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 року № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб (штрафна санкція) в сумі 170 грн.

28 лютого 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

06 червня 2019 року, ухвалою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» та витребувано необхідні докази від такої особи.

18 квітня 2019 року, Ухвалою суду оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 17 травня 2019 року. За цією Ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування від відповідача Головного управління ДФС у Закарпатській області доказів, в тому числі судом витребувано докази від Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк", наступні докази:

- копію кредитного договору від 10 липня 2008 року № 302/35/08 зі змінами і доповненнями (додатковими угодами), графіком погашення кредиту, а також всі докази прощення боргу відносно ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 ідент. номер НОМЕР_1 ;

- надати відомості про основну суму боргу із врахуванням курсу Національного - банку України на день прощення боргу (тобто сума боргу в гривневому еквіваленті);

- надати відомості станом на 01 січня 2014 року за курсом Національного банку, яка була сума прощеного боргу в гривнему еквіваленті, за валютним курсом долара США до Української гривні;

- відомості про курсову різницю на момент прощення боргу.

Строк для виконання даної ухвали зазначений до 06 травня 2019 року. Однак, у визначений строк, судом не надіслано для своєчасного виконання вимог Ухвали до Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк", що унеможливило виконання такої Укрсоцбанком .

06 червня 2019 року, судом повторно витребувано від Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" вказані докази та такі надані суду 24 червня 2019 року, ( а.с.130-154).

16 липня 2019 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2016 році від ПАТ Укрсоцбанк» доходу. В акті перевірки зафіксовано отримання у 2016 році доходу від списання кредитної заборгованості в сумі 1 363 584, 23 грн.. На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 25 вересня 2018 року №; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 . При цьому позивач зазначає, що відповідачем не правильно визначено складові суми заборгованості, які були анульовані кредитором за додатковою угодою, що є визначальним для розрахунку суми доходу позивача, оскільки законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором. Крім цього зазначає, що внаслідок неправильного застосування контролюючим органом норм п. 8 підр. 1 розд. ХХ Податкового кодексу України, останнім безпідставно визнано доходом позивача у формі додаткового блага прощену (анульовану) ПАТ «Укрсоцбанк» розмір курсової різниці, що призвело до збільшення позивачу податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб і військового збору та нараховані штрафні санкції. У зв`язку з чим, прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважає протиправними та просив їх скасувати.

19 березня 2019 року, представником відповідача подано відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки станом на 03.02.2019 сума податкового боргу платника податків становила 379349,96 грн., а саме по платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 351 358,31 грн., в тому числі пеня у розмірі 44 381,86 грн. та по платежу 30 11011000 «Військовий збір» у розмірі 27 991,65 грн., в тому числі пеня у розмірі 3 699, 45 грн. Даний борг виник у зв`язку з отриманням у 2016 році від ПАТ «Укрсоцбанк» доходу (додаткове благо). Всупереч податковому законодавству, позивачем, не було задекларовано даний дохід, отриманий як додаткове благо. Щодо інформації про анульовану суму кредитної заборгованості з ознакою доходу «додаткове благо», то така була надана контролюючому органу від кредитора позивача - ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 25.04.2018 з відповідними даними.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача письмових пояснень до суду не надав та в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, (а.с. 129).

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про надання невідновлювальної лінії №302/35-08 від 10.07.2008, за умовами якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав позивачу кредитні кошти в сумі 90 000,00 доларів США із процентною ставкою 14,00%, визначивши дату погашення кредиту - 09 липня 2023 року (а.с. 131-148). Крім того, неодноразово укладалися додаткові угоди, ( а.с.142-148).

28 жовтня 2016 року, між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про внесення змін до договору про надання невідновлювальної лінії №302/35-08 від 10.07.2008 (а.с. 149).

Відповідно до умов даного договору сторони визнали, що станом на 28 жовтня 2016 року загальний розмір заборгованості позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» за основним договором становить 69 473,12 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі - 28 959,09 доларів США.

Сторони домовились, відповідно до пункту 3.1, що погашення заборгованості за договором кредиту в сумі - 45 000, 00 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 28 жовтня 2016 року. Відповідно до пункту 3.2. даного договору, у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у пункті 3.1, залишкова заборгованість за кредитом у сумі 53 432,21 доларів США підлягає анулюванню (прощенню). Шляхом укладення цього Договору про внесення змін позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у сумі згідно п. 3.2. цього договору та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації, відповідно до вимог Податкового кодексу України, (а.с. 149-151).

На виконання п. 3.1 зазначеного Договору 28 жовтня 2016 року позивачем сплачено ПАТ "Укрсоцбанк" 1 170 000,00 грн., (а.с. 23).

07 вересня 2018 року, Головним управління ДФС Закарпатській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб по отриманому у 2016 році від ПАТ Укрсоцбанк» код за , доходу (додаткове благо).

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 07.09.2018 №972/07-16-13-11/ (далі - акт перевірки), яким зафіксовано порушення позивачем (а.с. 14-21):

- пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 розділу 2 Податкового кодексу України, в частині не подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік;

-пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 245 445,16 грн.;

-пп.1.2 п.16.1 підр.10 розділу 20 Перехідних положень Податкового кодексу України, статті 163 Податкового кодексу України, донараховано до сплати військовий збір за 2016 рік в сумі 20 453,76 грн..

Зазначені висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага (анулювання, прощення) заборгованості за кредитом ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 1 363584,23 грн., проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу.

На підставі акту перевірки Головного Управління ДФС у Закарпатській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується - фізичними особами за результатами річного декларування на суму 245 445,16 грн. за податковим зобов`язанням та 61 361,29 грн. за штрафними санкціями (а.с. 81);

- податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем військовий збір, на суму 20 453,76 грн. за податковим зобов`язанням та 5 113,44 грн. за штрафними санкціями (а.с. 82);

- податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 року № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб (штрафна санкція) в сумі 170 грн (а.с. 80).

Не погоджуючись із рішеннями відповідача позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2756-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносини) (далі - ПК України), яким, зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 14.1.47, п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема,Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 09.04.2015 № 321-VIII, який набрав чинності 07.05.2015, редакція підпункту165.1.55пункту165.1статті165 ПК Українибула доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З матеріалів справи випливає, що відповідно до умов додаткового договору, а саме п. 3.2. (а.с. 149) сторони дійшли згоди, що анулюванню (прощенню) підлягає основна сума кредиту в розмірі 53 432,21 доларів США, проте, як слідує з подальших умов договору, виникають сумніви що зазначена сума є основною сумою (тілом) кредиту. Зазначена сума могла б також включати, як основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, а також пеню, штрафні санкції чи підвищені відсотки за користування кредитом, які в свою чергу не оподатковуються.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів АТ "Укрсоцбанк" 24 червня 2019 року подав суду копію кредитного Договору від 10.07.2008 року із змінами та доповненнями; копію довідки № 296-04.22 -б/б станом на 01.01.2014 року від 10.06.2019 року; копію довідки №51-04.22-б/б від 04.06.2019 року, ( а.с.130).

Отже, при вирішенні даної справи визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо складових суми прощеного (анульованого) кредитором боргу.

Згідно Довідки на 01.01.2014 року строкова заборгованість позивачки становила 67 393,90 долар США, еквівалент 538 679,44 грн; прострочена заборгованість 2079, 22 долар США, еквівалент 16619,21 грн.; проценти 606,81 еквівалент 4850,23 грн.,і т.д., ( а.с.152).

За Довідкою банку від 04 червня 2019 року № 51-04.22 б/б - клієнту банка ОСОБА_1 28 жовтня 2016 року анульований борг за кредитом 54 432, 21 долар США, еквівалент 1 364 273, 23 грн. Анульовані відсотки за кредитом відсутні, (а.с.153).

З наданої відповідачем в судовому засіданні Довідки 1 ДФ, слідує що фізична особа ОСОБА_1 отримала дохід за ознакою "126" (додаткове благо) від ПАТ "Укрсоцбанк" з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року в сумі 1 363 584, 23.

Саме подача податковим агентом, в даному випадку ПАТ Укрсоцбанком" вказаної довідки (форми 1-ДФ) за 4 квартал 2016 року, яку банк відобразив як нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості становить 1 364 273, 23 (де 689,00 сума доходу що не підлягає оподаткуванню пп.165.1.65 ПК України), сума що відображена у Довідці форми 1ДВ 1 363 584,23 грн., (а.с.45).

Повідомлення клієнта відбулося шляхом укладення договору (пп. 164.2.17 "д" ПК України), в даному випадку між позивачем та ПАТ "Укрсоцбанк" 28 жовтня 2016 року був укладений Договір про внесення змін, яку суд розцінює як додаткову угоду до Договору кредиту від 10 липня 2008 року, ( а.с.149).

Разом із тим, слід зазначити, що відповідачем під час проведення перевірки неправильно, всупереч нормам податкового законодавства визначено об`єкт оподаткування та, відповідно, розмір податку на доходи з фізичних осіб та розмір військового збору з огляду на наступне.

Сума прощеного боргу склала 53 432, 21 доларів США кредиту, що в еквіваленті до національної валюти на день прощення 28.10.2016 становило 1 364 273,23 грн. (а.с. 153), .

Слід зазначити, що у зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році, та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, підрозділ 1 розділу XX ПКУ було доповнено п.8 згідно із Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" №321-VIIІ від 09 квітня 2015 року.

Пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

З наведеної норми випливає, що до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача не повинна включатися сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням.

Кредит, який отримав позивач в іноземній валюті у 2008 році у розмірі 90 000 доларів США станом на 01.01.2014 не погашений, таким чином визначення суми додаткового блага повинно здійснюватись з урахуванням пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України.

Суд не погоджується з твердженням податкового органу, що приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не можуть застосовуватись, оскільки зміни валюти не відбулось.

Слід зазначити, що Додатковою угодою про припинення зобов`язань від 28 жовтня 2016 року прощено борг у розмірі 53 432,21 доларів США, в гривнях сума прощення боргу у додатковій угоді не визначена. Визначаючи суму отриманого доходу у гривнях, податковий орган проводить саме зміну валюти зобов`язання, та повинен враховувати приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Крім того, банк самостійно визначає суму нарахованого та виплаченого доходу у Довідці форми 1-ДФ та така сума становить 1 363 584, 23 грн. Тому такі твердження відповідача судом не можуть прийнятися та спростовуються п.3.2 Договору про внесенні змін від 28 жовтня 2016 року (а.с.149), яким визначено, що перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється Позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену дату анулювання (прощення) заборгованості, (а.с.149)

У відповідності до приписів пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.10.2016 за кредитом, що отримав позивач, з іноземної валюти - 53 432,21 доларів США, у гривні (1 364 273,23 грн.) та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, в іноземній валюті - 67 393,90 доларів США у гривні (538 679,44 грн.), яка становить 825 593,79 грн., не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Таким чином, при визначенні позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з суми прощеного боргу відповідач безпідставно не застосував норми п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК Україниі протиправно нарахувавподаткові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та податкові зобов`язання з військового збору, а також штрафних санкцій, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25 вересня 2018 року № , № та податкова вимога від 04 лютого 2019 року № 189-54 є протиправними та підлягають скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 року № , судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 49.1 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до акту перевірки від 07 вересня 2018 року, було встановлено, що позивач, не подавала податкових декларацій за 2016 рік до ДПІ у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, чим порушено норми пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дане податкове повідомлення-рішення є законним та при винесенні такого контролюючий орган діяв в межах повноважень, а відповідно позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Згідно із частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - АТ "Укрсоцбанк" про визнання протиправною та скасування податкової вимоги про сплату боргу, податкових повідомлень-рішень - задоволити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 04 лютого 2019 року № 189-54 відносно фізичної особи ОСОБА_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, штрафна санкція та пеня що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2016 р. на загальну суму 379 349.96 грн. що визначена на підставі акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 07 вересня 2018 р.;

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується - фізичними особами за результатами річного декларування на суму 245 445,16 грн. за податковим зобов`язанням та 61 361,29 грн. за штрафними санкціями;

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області від 25 вересня 2018 р. № відносно фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за платежем військовий збір, на суму 20 453,76 грн. за податковим зобов`язанням та 5 113,44 грн. за штрафними санкціями;

5. В решті вимог адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В. Скраль