Справа № 200/1249/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року справа №200/1249/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Компанієць І.Д., Гайдара А.В., секретаря судового засідання Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Михайлішиної С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 р. у справі № 200/1249/19-а (головуючий І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.12.2018 №221 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за пенсійною справою №; зобов`язання повернути та виплатити кошти, які утримано за рішенням відповідача №221 від 12.12.2018,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.12.2018 № 221 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за пенсійною справою № ; зобов`язати відповідача повернути та виплатити всі кошти, які утримано за рішенням відповідача № 221 від 12.12.2018; стягнути з відповідача судові витрати у зв`язку з розглядом справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року позовні вимоги задоволенні, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2018 №221 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, утриману на виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2018 №221 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати в сумі 768,40 грн. на користь ОСОБА_1

Відповідач, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за матеріалами пенсійної справи позивач особисто підписав заяву про призначення пенсії, за якою зобов`язується своєчасно повідомити про обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення. За вимогами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 pоку № 2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ), зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Наведеними нормами не передбачено можливості утримання з пенсії у випадку відсутності зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, проте, наведеними нормами фактично регулюються правовідносини, у яких утримання пенсії здійснюються за ініціативою органі Пенсійного фонду України та без згоди пенсіонера. Рішення апелянта № 221 від 12.12.2018 в частині стягнення з позивача сум пенсії виплачених надміру, є правомірним, оскільки переплата пенсії позивача, відбулася саме через несвоєчасне повідомлення позивачем про його неодноразове поновлення на посаді.

Від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначено, що поновлення на посаді через скасування наказів про звільнення з посади судовими рішеннями не є повторним прийняттям на службу, як зазначено в статті 2 Закону № 2262. Підставами для стягнення сум пенсій виплачених надміру є саме зловживання з боку пенсіонера, а саме подання документів із свідомо неправдивими відомостями та не подання відомостей про зміну у складі сімї. Позивачем не вчинено дій які є підставними для стягнення сум пенсій виплачених надміру.

Позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за вислугу років.

05.08.2014 наказом №1498 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за вчинення вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) (а.с.14).

Згідно подання про призначення пенсії від 20.04.2015 №156666 вислуга років станом на 05.08.2014 року для призначення пенсії складає 32 роки 07 місяців 18 днів (а.с.15).

Згідно довідки про складові пенсії від 10.11.2017 №11595/03-1-14 грошове забезпечення для отримання пенсії ОСОБА_1 складається з: посадового окладу 1250 грн., окладу за військове звання 130 грн., процентної надбавки за вислугу років 483 грн., середньомісячної суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці в т.ч. за умови режим.обмежень, допуск ф.2 15%, надбавка за особливо важливі завдання %, премія % 3733,22 грн., в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 5596,22 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 32) в розмірі 3917,35грн., вид підвищення або надбавка до пенсії непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 п. "а" 726 грн., вид підвищення або надбавка до пенсії непрацездатна дитина віком до 18 років ст.16 п. "а" 726 грн. Призначено згідно з Законом України №2262-ХІІ від 09.04.1992 загальний розмір пенсії за справо щомісячно в сумі 5369,35 грн. з 06.08.2014 по 30.06.2019 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі № 808/5768/14, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справи України на Донецькій залізниці про визнання незаконним та скасування наказу міністра МВС України №852 від 05.08.2014, №1498 о/с від 05.08.2014 в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за здійснення вчинків, що дискредитують звання рядового начальницького складу, відновлено ОСОБА_1 підполковника міліції в посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці, стягнуто з Управління МВС України на Донецькій залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06 серпня 2014 року по день розгляду справи з розрахунку середньоденного розміру грошового забезпечення 127, 37грн., визнано незаконним і скасовано наказ №245 о/с від 12.08.2014 начальника Управління МВС України на Донецькій залізниці в частині встановлення вислуги років на службі в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні 23 років 07 місяців 24 дня, у пільговому обчисленні 31 рік 05 місяців 03 дня.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 31 травня 2016 року за справою К/800/43817/15 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року адміністративну справу №808/5768/14 надіслано до Донецького окружного адміністративного суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року по справі №808/5768/14, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2017 року, визнано незаконними та скасовано накази Міністерства внутрішніх справ України від 05 серпня 2014 року № 852, № 1498 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ; визнано незаконним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 12 серпня 2014 року № 245 о/с в частині встановлення ОСОБА_1 вислуги років; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці з 06 серпня 2014 року.

31 жовтня 2016 року по справі видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці з 06 серпня 2014 року.

23.11.2016 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП №52946592 з виконання виконавчого листа №808/5768/14, виданого 31.10.2016 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 21.12.2016 №1217 о/с на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року, винесеної по справі №808/5768/14 скасовано пункт наказу МВС від 05.08.2014 року №852 у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності; пункту наказу МВС від 05.08.2014 року №1498 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2016 №1222 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1 вважається звільненим з 06 листопада 2015 року в запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів).

31.01.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчено виконавче провадження ВП №52946592 з виконання виконавчого листа №808/5768/14, виданого 31.10.2016 року.

За зверненням позивача до Міністерства внутрішніх справи України 27 березня 2017 року №22/1/1-П-812 повідомлено про те, що у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" наказом МВС від 21 грудня 2016 року №1222 о/с згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справи позивача звільнено в запас Збройних Сил за пунктом 64 "Г" (через скорочення штатів) з 06 листопада 2015 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі №805/1738/17-а, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1222о/с від 21.12.2016 року "По особовому складу" в частині звільнення підполковника міліції ОСОБА_1 (Т-246305), начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці в запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) з 06.11.2015 року; поновлено ОСОБА_1 , підполковника міліції, на службі на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління МВС України на Донецькій залізниці з 06.11.2015 року.

Міністерство внутрішніх справи листом від 08 вересня 2017 року №22/1/1-3836 повідомило позивачу, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі №805/1738/17-а його поновлено на службі на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ управління МВС України на Донецькій залізниці з 06 листопада 2015 року. Щодо подальшого працевлаштування роз`яснено, що у зв`язку з ліквідацією органів внутрішніх справи Міністерство внутрішніх справ перетворене на цивільне відомство і в ньому скорочено всі посади, які заміщуються особами рядового і начальницького складу, внаслідок чого керівництво позбавлено можливості запропонувати позивачу посаду атестованого працівника міліції, як в апараті Міністерства внутрішніх справи так і в його територіальних (регіональних) органах.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.08.2017 №893 о/с на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі №805/1738/17-а скасовано наказ МВС від 21.12.2016 №1222 о/с щодо звільнення з органів внутрішніх справи України у запас Збройних Сил та ОСОБА_1 поновлено на службі на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ управління МВС України на Донецькій залізниці.

Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 05.12.2017 №1302 о/с відповідно до пунктів 10,11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справи ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік) за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року по справі №805/318/18-а, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2018 року, відмовлено у повному обсязі у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу .

Згідно рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 21.12.2018 №221 за справою № пенсіонера МВС ОСОБА_1 , який одержує пенсію за вислугу років за період з 06.08.2014 по 05.12.2017 утворилась переплата пенсії в розмірі 197850,66 грн. Зазначена сума підлягає поверненню в Головне управління ПФУ в Донецькій області. Стягнення вирішено здійснювати з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати.

Згідно довідки управління МВС України на Донецькій залізниці від 24 липня 2018 року №120/ЛК ОСОБА_1 відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі №808/5768/14 та виконавчого листа від 20.10.2016 №808/5768/14 поновлено на роботі та виплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.08.2014 по 20.10.2016 у розмірі 150887, 28 грн. Відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.07.2017 у справі №805/1738/17-а та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 ОСОБА_1 поновлено на роботі та здійснено виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 50205,30 грн. по 19.07.2017 включно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутні визначені Законом № 1058-IV та Законом №2262-ХІІ підстави для стягнення з позивача сум пенсії, виплачених надміру за рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 12.12.2018 №221.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом "б" частини 1 статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2262-ХІІ, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пунктом "б" частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до статті 48 Закону № 2262-ХІІ, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Статтею 49 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Відповідно до пункту "в" частини 1, частини 3 статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам, які мають право на пенсію за цим Законом, з наступного дня після звільнення зі служби на підставі відповідної заяви та документів підготовлених та поданих уповноваженим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України.

Матеріали справи свідчать, що пенсія позивачу призначена на підставі подання для призначення пенсії Головного управління МВС України в Донецькій області від 20.04.2015 № 156666 у заявку із звільненням позивача 05.08.2014 з підстав вчинення вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

За положенням статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до статті 60 Закону № 2262, пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV, згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Згідно з пунктом 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, вказаними нормами передбачено обов`язок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

З наведених правових норм слідує, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а). Не відступив від нього і Верховний Суд у постанові від 25.09.2018 (справа №340/644/15-а).

Для цілей застосування ст. 50 Закону № 1058 та ст.. 60 Закону № 2262 зловживання пенсіонера є формою умисного протиправного діяння, яке слід доводити відповідними доказами. Тягар доведення зловживання пенсіонера покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, який про це стверджує.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Матеріали справи свідчать, що причиною звернення стягнення на пенсію позивача надмірно виплачених йому сум пенсій, слугувало судове рішення про поновлення позивача на колишній посаді.

Разом з цим, судом встановлено, що в період часу з 06.08.2014 року по 05.12.2017 позивач фактично не працював, заробітну плату не отримував, індексація зарплати не проводилась, тобто діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не здійснював, що не заперечувалось відповідачем і підтверджується копією трудової книжки. Крім того, пояснення позивача надані в судовому засідання свідчать, що про прийняття вищенаведених наказів про поновлення та подальше звільнення позивач дізнався лише в 2018 році. Натомість, переплата пенсії позивача на думку відповідача утворилась саме у цей період з 06.08.2014 року по 05.12.2017.

Крім того, судом встановлено, що будь-яких даних про зловживання з боку позивача при призначені пенсії або подання ним недостовірних відомостей відповідачем не надано.

Таким чином, суд зазначає, що в розумінні вищезазначених норм законодавства та з урахуванням встановлених обставин справи, у відповідача відсутні будь-які правові підстави на вчинення дій з утримання сум з пенсії позивача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 28 квітня 2015 року у справі № 21-138а15, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 712/9936/17 та від 14 лютого 2019 року у справі № 591/6079/16-а.

З огляду на те, що в оскаржуваному рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії та неповідомлення позивача про поновлення на посаді, не наведено та допустимими доказами не підтверджено, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що зазначене рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що апелянт не навів в апеляційній скарзі будь-яких даних про зловживання з боку відповідача своїм правом або подання ним недостовірних даних.

Таким чином, виходячи з принципу повного, всебічного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає, що судом першої інстанції було ухвалено законне і обґрунтоване рішення у справі.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 р. у справі № 200/1249/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 р. у справі № 200/1249/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 01 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць