Справа № 149/1029/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/1029/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

26 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

16.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (надалі - ГУ НП у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача за № 528 від 25.03.2019 про звільнення позивача зі служби в поліції, зобов`язання відповідача поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що зібрані та досліджені судом докази повністю підтверджують правильність висновків службового розслідування та факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського та є несумісним з подальшим проходженням служби.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив про те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 березня 2019 до ГУ НП у Вінницькій області від Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ надійшла інформація про те, що відносно дільничного офіцера поліції сектору превенції Літинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наказом № 379 від 18.03.2019 відповідач призначив службове розслідування за вказаним фактом та утворив дисциплінарну комісію для його проведення. Цим ж наказом позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування складено висновок від 22.03.2019, яким зафіксовано порушення позивачем службової дисципліни в частині не дотримання вимог Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, та професійно-етичних норм, що призвело до вчинку, несумісного з подальшим проходженням служби в органах поліції.

На підставі вказаного висновку наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області № 528 від 25.03.2019 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказ аргументовано тим, що 17 березня 2019 року приблизно о 06.30 год поліцейськими Управління патрульної поліції у Вінницькій області на проспекті Юності, 14 в м.Вінниці було зупинено автомобіль марки "FORD GALAXY" за порушення правил дорожнього руху. Як встановлено поліцейськими, цим автомобілем керував дільничний офіцер поліції сектору превенції Літинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім виявлено, що він має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, патрульними було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він надав свою згоду. Відтак лікарем наркологом КП ВОНД "Соціотерапія" проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу "Драгер", результат якого показав 2.10 проміле.

Крім того, в оскаржуваному наказі зазначено, що відповідно до службового листа Національної поліції України від 18.02.2018 № 1884/01/12-2019 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції" за фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, стосовно винних поліцейських необхідно вирішувати питання про накладення на них дисциплінарних стягнень аж до звільнення зі служби в поліції. Правилами етичної поведінки зобов`язано поліцейського за будь-яких обставин як у робочий, так і в неробочий час дотримуватись норм професійної етики. Звертає на себе увагу і поведінка позивача на місці події, де в його присутності один із молодиків висловлювався на адресу поліцейських брутальною лайкою, однак позивач будь-яких заходів щодо припинення такої негідної поведінки його знайомим не вжив, лише спокійно спостерігав. Така поведінка з боку позивача категорично суперечить вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції України, де визначено, що поліцейський повинен поважати честь і гідність інших працівників поліції та надавати їм допомогу. За результатом службового розслідування факт порушення службової дисципліни ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження. Враховуючи, що поліцейські мають спеціальний правовий статус - вимоги морального змісту віднесені до їх службово-професійних обов`язків. Приймаючи присягу поліцейського ОСОБА_1 склав клятву вірно служити Українському народу, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати і охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. Водночас негідна поведінка в позаслужбовий час негативно впливає на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підриває довіру населення до поліцейських. Причиною грубого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 стала його особиста недисциплінованість, низькі морально-етичні якості та нехтування дотримання вимог нормативно-правових актів.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом та вважаючи своє звільнення зі служби в поліції незаконним, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати рішення відповідача про його звільнення з роботи, поновити на займаній посаді та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст.18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, щодо приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статус Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно із ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком згідно із ст.12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1, 3 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Серед іншого, до поліцейських може застосовуватись такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Змістовний аналіз наведених вище положень Дисциплінарного статуту дає змогу зробити висновок, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення зі служби в поліції.

В силу вимог частини другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії, що формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування (ч.1, 2 ст.15 Дисциплінарного статуту).

Згідно із ч.15 ст.15, ст.19 Дисциплінарного статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, службове розслідування в органах поліції - це комплекс заходів, що здійснюються в межах відомчої компетенції з метою збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила, а також визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області № 379 від 18.03.2019 призначено службове розслідування за фактом отримання 17.03.2019 від Управління патрульної поліції у Вінницькій області інформація про оформлення відносно позивача адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час проведення службового розслідування витребувано відповідні матеріали, в тому числі відеозаписи з місця події, отримано письмові пояснення від позивача ОСОБА_1 , патрульних поліцейських ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших поліцейських, причетних до цієї події, витребувано службову характеристику на позивача, його посаду інструкцію, телефоном опитано інших учасників події, що були разом з позивачем, здійснено перегляд та вивчення відеозаписів з місця події, про що складено відповідний акт, опрацьовано службові листи Національної поліції України щодо зміцнення службової дисципліни серед поліцейських та запобігання фактів вчинення ними правопорушень.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 22.03.2019, в якому зазначено, що 17.03.2019 приблизно о 06.30 год поліцейськими Управління патрульної поліції у Вінницькій області (автопатруль "Юнкер-0102") на проспекті Юності, 14 в м.Вінниці за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль марки "FORD GALAXY", н.з. НОМЕР_1 , під керуванням дільничного офіцера поліції сектору превенції Літинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім було виявлено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Патрульними запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він надав свою згоду. 17.03.2019 о 7.15 год лікарем наркологом КП ВОНД "Соціотерапія" проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу "Драгер 6820" № 0093, результат якого показав 2.10 проміле (висновок № 722 від 17.03.2019). Відтак поліцейськими відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також у висновку зазначено, що вивченням відео, знятого на реєстратор службового автомобіля поліцейських, видно, що 17.03.2019 о 6.34 год на проспекті Юності в м.Вінниці патрульними було зупинено автомобіль "FORD GALAXY", н.з. НОМЕР_1 . Після того, як вказаний автомобіль зупинився біля краю проїжджої частини, з його переднього пасажирського сидіння вийшов молодий чоловік, який відійшов від автомобіля на декілька кроків та зупинився. Коли поліцейські підійшли до зупиненого автомобіля, то на водійському сидінні нікого не було. Натомість на передньому пасажирському сидінні, звідки перед цим вийшов чоловік, опинився ОСОБА_1 . Крім того, на відео зафіксовано як компанія молодиків, що перебувала в автомобілі разом з ОСОБА_1 , вмовляє поліцейських відпустити їх, а після отримання відмови розпочинає брутальну лайку на адресу поліцейських. Також, як приклад, негідна поведінка ОСОБА_1 підтверджується діалогом з поліцейськими, зафіксованим на їх нагрудну камеру. Зокрема, у відповідь на запитання поліцейського "Хто керував автомобілем?" ОСОБА_1 відповів: " Привид ".

Як зазначено у висновку службового розслідування, з приводу цієї події позивач пояснив, що 17.03.2019 приблизно о 06.30 год він зі своїми знайомими вийшов із розважального закладу, щоб їхати до м.Літина. За кермо автомобіля сів не він, а знайомий на ім`я ОСОБА_2 , який не вживав алкогольних напоїв. Коли вони виїхали на головну дорогу, їх зупинив екіпаж патрульної поліції. ОСОБА_2 зупинив автомобіль, після чого вийшов з нього через водійські двері, відійшов на декілька кроків та зупинився. До пасажирського сидіння, де перебував позивач, підійшов поліцейський, який виказав вимогу надати йому для перевірки документи на автомобіль та посвідчення водія, що ОСОБА_1 і зробив. Надалі позивач разом з поліцейськими проїхав до КП ВОНД "Соціотерапія" для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, результат якого із застосування приладу "Драгер" показав 2.10 проміле. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП позивач повернувся до місця події, де залишився автомобіль та знайомі.

Аналізуючи вищевказані та інші зібрані під час розслідування матеріали, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, вимоги частини першої, пунктів 1, 3, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, не дотримався професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського та несумісний з подальшим проходженням служби в поліції.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками погоджується та вважає їх правильними.

Так, як приводом для проведення відповідного службового розслідування став факт зупинення патрульними поліцейськими автомобіля під керуванням позивача з ознаками алкогольного сп`яніння і, як наслідок, складення відносно нього адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.

Колегія суддів наголошує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, поведінка особи рядового і начальницького складу повинна бути гідною, спрямованою на захист прав та інтересів громадян і держави України та відповідати званню працівника поліції.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено вину позивача у порушенні службової дисципліни, оскільки дії які вчинив позивач суперечать положенням статті 1 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

При цьому, посилання скаржника на те, що під час події він знаходився поза службою і не виконував службові обов`язки не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки за змістом наведених приписів, скаржник зобов`язаний був дотримуватися норм професійної етики і в неробочий час.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не чув як окремі чоловіки, що були разом з ним в автомобілі, висловлюються в присутності поліцейських нецензурною лайкою та конфліктують з ними, тому що позивач знаходився в службовому автомобілі поліцейських, оскільки відеоматеріалами цей факт спростовано.

За змістом частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Апелянт вказує що судом першої інстанції проігноровано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2019 у справі № 127/8505/19, якою щодо позивача закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судова колегія наголошує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав. Крім того, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в силу положень ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", Законом України "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами та відеодоказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, які в своїй сукупності на переконання колегії суддів свідчать про те, що позивачем у справі було допущено грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України "Про національну поліцію", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції цілком обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують вказаної позиції суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційних скарг щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи та порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справ, то колегія суддів вважає, що підстави для його скасування або зміни відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.