Справа № 200/9876/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа №200/9876/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю: представника позивача Груєнка С.Л., діючого згідно довіреності від 15.05.2019 року № 70,

представника відповідача Немченко А.І., діючої згідно довіреності від 27.06.2019 року № 17,

представника третьої особи Кравченко Ю.С., діючої згідно договору № 05/06 від 05.06.2019 року,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року у справі № 200/9876/19-а (головуючий І інстанції Абдукадирова К.Е., повний текст складений 22.08.2019 року у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у Донецькій області (далі ГУ ДФС у Донецькій області, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 16 липня 2019 року ВП № 59124821 про накладення штрафу в сумі 5100 грн. (а.с. 3-4).

Ухвалою суду від 21 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - ТОВ «Краматорськтеплоенерго») (а.с. 36-37).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року позов задоволений: визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про накладення штрафу від 16 липня 2019 року ВП № 59124821 у розмірі 5100 грн. (а.с. 82-87).

Третя особа не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі через порушення норм матеріального права. В обґрунтування доводів посилався на те, що суд дійшов хибного висновку, що згідно п. 200.15 ст. 200 ПК України обов`язок внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника покладений на центральний орган ДФС України. Апелянт вважає, що такий обов`язок покладений на ГУ ДФС у Донецькій області. Також зазначив, що позивач ухиляється від виконання рішення суду з вигаданих причин (а.с. 100-104).

Крім того, третьою особою подано доповнення до апеляційної скарги, в якій просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Донецькій області судовий збір в сумі 2881,50 грн. за подання апеляційної скарги (а.с. 119-120).

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу третьої особи, який за змістом є апеляційною скаргою, з якою останній до суду не звертався.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, які підтримав представник відповідача.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року у справі № 200/11217/18-а задоволений позов ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до ГУ ДФС у Донецькій області:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7825974 грн.;

- зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7825974 грн. (а.с. 25-31).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 200/11217/18-а.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області від 16 травня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59124821 з примусового виконання виконавчого листа № 200/11217/18-а про зобов`язання ГУ ДФС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7825974 грн.

Цією ж постановою боржнику встановлено строк протягом 10 днів для добровільного виконання рішення суду. Зазначену постанову отримано боржником 20 травня 2019 року, про що свідчить відповідний штамп щодо вхідної кореспонденції (а.с. 8).

У червні 2019 року ГУ ДФС у Донецькій області зверталося до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 200/11217/18-а.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року заяву ГУ ДФС у Донецькій області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без задоволення.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу ГУ ДФС у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі № 200/11217/18-а повернуто заявнику (а.с. 32-35).

16 липня 2019 року відповідачем на адресу позивача направлено вимогу, відповідно до якої відповідач вимагає виконати рішення суду у десятиденний строк та надати документальне підтвердження виконання. Зазначена вимога отримана позивачем 22 липня 2019 року (а.с. 9).

16 липня 2019 року відповідачем прийнята спірна постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду в сумі 5100 грн. (а.с. 11).

27 червня 2019 року позивач листом № 49135/10/05-99-10-07 повідомив відповідача про неможливість виконати рішення суду у справі № 200/11217/18-а, у зв`язку з відсутністю в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та залишку невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 2017 року у сумі 7825974 грн. (а.с. 50-52).

В матеріалах справи наявні листи позивача про надання роз`яснень, які надсилалися на адресу ДФС України 13 березня 2019 року та 1 серпня 2019 року (а.с. 39 - 46), в яких зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі № 805/767/18-а, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 18.09.2018 року, позовну заяву ТОВ «Краматорськтеплоенерго» про скасування податкових повідомлень-рішень від 17 січня 2018 року № та № - задоволено.

Після отримання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року у справі № 805/767/18-а здійснено інвентаризацію наявної переплати з податку на додану вартість в ІКП платника ТОВ «Краматорськтеплоенерго», по коду класифікації доходів бюджету 14010100 (ПОДАТОК НА ДОДАНУ ВАРТІСТЬ ІЗ ВИРОБЛЕНИХ В УКРАЇНІ ТОВАРІВ (РОБІТ, ПОСЛУГ)), в результаті якої встановлено, що сума невідшкодованого ПДВ у розмірі 7825974 грн. у хронологічному порядку погашена позитивними нарахуваннями, а саме:

декларацією з ПДВ за червень 2018 року (№ від 18 липня 2018 року, сума ПДВ до сплати 3599777 грн., термін сплати 30 липня 2018 року);

декларацією з ПДВ за липень 2018 року (№ від 16 серпня 2018 року, сума ПДВ до сплати 5396305 грн., термін сплати 30 серпня 2018 року).

Відповідні дії з погашення суми невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 2017 року (від 15 листопада 2017 року № ) відображені в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Також, проведеним аналізом ІКП платника встановлено, що платником ТОВ «Краматорськтеплоенерго» були здійснені перерахування коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, які зараховані:

- 17 січня 2019 року, платіжне доручення № 24286124 від 23 липня 2018 року сума 455772 грн.;

- 14 січня 2019 року платіжне доручення № 25527303 від 26 липня 2018 року сума 3144005 грн.;

- 29 липня 2018 року платіжне доручення № 38265604 від 29 серпня 2018 року сума 5396305 грн.

Платник податків TOB «Краматорськтеплоенерго» з 1 січня 2019 року перейшов на податковий облік до Офісу великих платників податків ДФС. На дату переходу до Офісу ВПП по платнику TOB «Краматорськтеплоенерго» були відсутні залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені по декларації за жовтень 2017 року у розмірі 7825974 грн.

Листом від 30.10.2018 року № 48240/10/05-99-12-02-15 ГУ ДФС у Донецькій області повідомлено платника про неможливість здійснення відшкодування ПДВ, запропоновано використатися ст.43 Податкового кодексу України щодо повернення помилково та /або надміру сплачених грошових зобов`язань.

ТОВ «Краматорськтеплоенерго», не погодившись з тим фактом, що ГУ ДФС у Донецькій області не має можливості здійснити відшкодування суми ПДВ через відсутність відповідної передплати в ІКП платника, подало позов до суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою суду Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року прийнято рішення на користь платника, а саме, визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Донецькій області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоненерго» за жовтень 2017 в розмірі 7 825 974 грн.

Листами від 13 березня 2019 року та 1 серпня 2019 року позивачем було повідомлено ДФС України про те, що станом на надання інформації ГУ ДФС у Донецькій області не має можливості виконати рішення суду у справі № 200/11217/18-а, а саме, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоненерго» за жовтень 2017 в розмірі 7 825 974 грн. Причина невиконання - відсутність в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування залишку невідшкодованого ПДВ по декларації за жовтень 217 року у сумі 7 825 974 грн. Іншого механізму відшкодування узгоджених сум ПДВ станом на теперішній час не запроваджено.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач ГУ ДФС у Донецькій області просив ДФС України надати роз`яснення щодо подальших дій ГУ ДФС у Донецькій області стосовно виконання рішень судів у справах № 805/767/18-а, № 200/11217/18-а.

Проте, ДФС України не надано відповіді на неодноразові звернення позивача.

Третьою особою надано копію заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника від 14 листопада 2017 року. Також надано суду копії квитанцій № 1 та № 2 від 15 листопада 2017 року (а.с. 72-75). Як вбачається зі змісту вказаних квитанцій, останні прийняті на центральному рівні тобто Державною фіскальною службою України.

Спірним у справі є правомірність прийняття постанови про накладення штрафу ВП № 59124821 від 16 липня 2019 року у зв`язку із невиконанням ГУ ДФС у Донецькій області рішення суду у справі № 200/11217/18-а.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону № 1404 Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону № 1404).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За приписами ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Вищенаведені вимоги виконанні державним виконавцем.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Таким чином, Законом № 1404 визначений строк, протягом якого державний виконавець зобов`язаний вчинити відповідні дії.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, накладення арешту на боржника державним виконавцем можливо за відсутності поважних причин невиконання рішення. Тобто, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Судове рішення, за невиконання якого державним виконавцем на податковий орган накладено штраф, передбачає зобов`язання ГУ ДФС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за жовтень 2017 року в розмірі 7825974 грн.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування можливо при наявності двох обставин наявності права на бюджетне відшкодування і подачі заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Водночас, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу боржником не було надано підтвердження виконання судового рішення або будь-яких доказів, що боржник вчиняє дії, направлені на виконання рішення суду не приймаються судом апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ДФС у Донецькій області неодноразово зверталося до ДФС України з вимогою щодо роз`яснення порядку виконання рішення суду у справі № 200/11217/18-а (листи від 13 березня 2019 року та 1 серпня 2019 року (а.с. 39 - 46). Проте, відповідей на зазначені звернення від ДФС України позивач не отримував.

Разом з тим, ГУ ДФС у Донецькій області, 24 червня 2019 року за № 49135/10/05-99-10-07 повідомило відповідача про неможливість виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 59124821 та просило зупинити зазначене виконавче провадження до розгляду іншої справи (а.с. 50-52). Відповідач 16 липня 2019 року відмовив у зупиненні виконавчого провадження (а.с. 59).

Таким чином, з урахуванням вищевикладених норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що ГУ ДФС у Донецькій області вчинені дії, направлені на виконання рішення суду, що виразилось у направленні листів до ДФС України з вимогою роз`яснити порядок виконання.

Крім того, посилання відповідача на частину 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки матеріалами справи підтверджено те, що боржник ГУ ДФС у Донецькій області повідомив державного виконавця про певні обставини, що перешкоджають виконанню рішення суду, підтвердженням чого є лист боржника від 24 червня 2019 року № 49135/10/05-99-10-07, на який до речі посилається відповідач у відзиві (а.с. 50-52).

Відповідно до підпункту 36 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236, ДФС відповідно до покладених на неї завдань здійснює в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення реєстрів, банків та баз даних, а також забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску.

На підставі п. 1, п. 2 Положення про Головне управління ДФС у Донецькій області, затвердженого наказом ДФС від 01.02.2019 року № 80 ГУ ДФС забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території Донецької області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Цей Порядок визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком. Мінфін адмініструє Реєстр як окремий інформаційний ресурс та забезпечує захист інформації відповідно до законодавства у сфері захисту державних інформаційних ресурсів. Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Згідно п.п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (далі Реєстр) здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, тобто ДФС України.

Відповідно до п. 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Суд зазначає, що обов`язок внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника законодавчо покладений на центральний орган - ДФС України, а не на позивача - ГУ ДФС у Донецькій області.

Таким чином, за наявності обов`язку, покладеного на ГУ ДФС у Донецькій області рішенням суду у справі № 200/11217/18-а, без практичної можливості реалізації вимог даного рішення суду в силу вимог нормативно-правових актів, є об`єктивними та поважними причинами неможливості виконання вказаного рішення суду на теперішній час, що виключає підстави накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про [...] накладення штрафу належать до [...] відповідальності [...] за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії […].

В теорії права під юридичною відповідальністю розуміються передбачені законом вид і міра державно-владного (примусового) зазначення особою втрат благ особистого, організаційного і майнового характеру за вчинене правопорушення.

Підстави юридичної відповідальності - це сукупність обставин, наявність яких робить юридичну відповідальність можливою та повинною. Відсутність сукупності таких обставин виключає її можливість, а отже звільнення від відповідальності зафіксована нормами права.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову щодо визнання протиправною та скасування постанови відповідача про накладення штрафу від 16 липня 2019 року ВП № 59124821 у розмірі 5100 грн.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 272, 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року у справі № 200/9876/19-а за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про скасування постанови - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та проголошений 2 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова