Справа № 183/3172/19
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3172/19
№ 2-а/183/124/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

секретаря судового засідання Пономаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Вікторії Володимирівни з вимогами про:
- скасування постанови серії НВМ № 001613 від 14 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:
20 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 14 травня 2019 року вона звернулась до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради для реєстрації місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз В. В. винесеного постанову серії НВМ № 001613 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 197 КУпАП у вигляді попередження. Позивач зазначає, що з постановою вона не згодна та вважає, що її винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, адміністратор ЦНАП винесла постанову без дослідження всіх обставин справи, а саме в її діях була відсутня вина, оскільки звернутись протягом 30-денного строку вона не мала об`єктивної можливості. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду із вищезазначеним адміністративним позовом.
Не погоджуючись із пред`явленим позовом 11 липня 2019 року відповідач адміністратор відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз В. В. подала суду відзив на позовну заяву у якому посилалась на правомірність винесеної постанови і дослідження всіх обставин справи у зв`язку з чим позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 24-26, 30).
Ухвалою суду від 21 травня 2019 постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи (а.с. 15-16).
Оцінивши повідомлені сторонами обставини і перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, належить дійти висновку про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Судом встановлено, що 14 травня 2019 року адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Вікторією Володимирівною винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НВМ № 001613 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП (а. с. 8).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 14 травня 2019 року мешкає без реєстрації місця проживання з 14 березня 2019 року, тобто понад 30 календарних днів з дати зняття з попереднього місця проживання, що є порушенням ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 197 КУпАП. Згідно постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Частиною 1 статті 197 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.
Статтею 6 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" установлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Відповідно до статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
В мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз В. В. протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 197 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, при цьому остання оспорювала вказане порушення та не погоджувалась на адміністративне стягнення, яке на неї було накладено.
Отже, особа була не згодна з допущеним порушенням і адміністративним стягненням, що на неї накладається, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Якщо в дії чи бездіяльності особи відсутній хоч один елемент складу адміністративного правопорушення, то дія чи бездіяльність не є адміністративним правопорушенням.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.
Як встановлено матеріалами справи, позивач 14 травня 2019 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради для реєстрації місця проживання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 9).
Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить відповідна довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 14 травня 2018 року (а.с. 11).
Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 14 березня 2019 року виданої інспектором Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної державної адміністрації ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: АДРЕСА_3 (а.с. 10).
Судом установлено, що 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 набула права приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченком О. М., зареєстрованим в реєстрі за № 400 (а.с. 12), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164056415 від 18 квітня 2019 року (а.с. 13).
Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
Подати повний пакет необхідних документів, зокрема згоди другого з батьків дитини для реєстрації місця її проживання та документів про право власності на житло позивач об`єктивно раніше не могла.
За таких обставин суд вважає, що у позивача був відсутній умисел на нездійснення реєстрації місця проживання її малолітньої доньки, тому в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини, мотиву, мети.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.
З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.
З огляду на що, керуючись ст. 293 КУпАП суд постановляє скасувати постанову серії НВМ № 001613 від 14 травня 2019 року, а провадження у справі закрити.
Також, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати належить віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Вікторії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НВМ № 001613 від 14 травня 2019 року, винесену адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Вікторією Володимирівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

- відповідач: адміністратор Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Вікторії Володимирівни, адреса: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калнишевського, 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 22 серпня 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький