Справа № 640/6972/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6972/19 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Костюк Л. О., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про поновлення на посаді, стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05.10.2018 № 727 та від 24.10.2018 №1060 о/с в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №1 (з обслуговування житлового масиву "Біличі") Святошинського управління поліції в м Києві з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві 25 000,00 грн. завданої моральної шкоди.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року клопотання представника відповідача задоволено, адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи.

Вказує, що саме з 12.11.2018 року розпочався місячний термін для звернення до суду відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України, тобто, з дня вручення копії наказу про звільнення, відтак висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованим.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача просив залишити ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 (з обслуговування житлового масиву «Біличі») Святошинського управління поліції у м. Києві.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 05 жовтня 2018 року № 727 на позивача було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с ОСОБА_1 був звільнений зі служби в поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 24 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.1 ст. 77 КАСУ, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2019 до суду від представника Головного управління Національної поліції у м. Києві разом із запереченнями на позов, надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Таким чином, ч. 1 ст. 233 КЗпП України встановлює такий же строк звернення до суду як і ч. 5 ст. 122 КАС України, однак визначає особливий момент, з настанням якого розпочинається перебіг строку звернення до суду з позовом у справах про звільнення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що з метою перевірки дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду необхідно встановити дату вручення йому копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки.

Сторонами не заперечується те, що ОСОБА_1 був повідомлений про звільнення з роботи 24 жовтня 2018 року у телефонному режимі. Трудову книжку позивач отримав 26 жовтня 2018 року, а копію наказу від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с про звільнення зі служби в поліції - 12 листопада 2018 року. Дата вручення позивачу трудової книжки підтверджується також копією розписки, яка приєднана до матеріалів справи.

Адміністративний позов був поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва 19 квітня 2019 року.

Позивач вважає, що строк звернення до суду розпочався з 12 листопада 2018 року - дати отримання наказу від 24 жовтня 2018 року № 1060 о/с. Представник ОСОБА_1 під час судового засідання звертав увагу суду на те, що у трудовій книжці міститься виключно посилання на дату і номер наказу, проте не зазначені підстави звільнення.

Як зазначалося, ч. 1 ст. 233 КЗпП України пов`язує початок перебігу місячного стоку звернення до суду у справах про звільнення з днем вручення копії наказу про звільнення або видачі трудової книжки.

За змістом зазначеної норми права, перебіг строку звернення до суду розпочинається у разі настання однієї із зазначених обставин, яка відбулася першою.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку строку звернення до суду слід обчислювати саме з дати вручення ОСОБА_1 трудової книжки.

Отримавши трудову книжку, позивач розумів, що його звільнено та повинен був вжити заходів щодо з`ясування підстав звільнення та вжити заходів з метою отримання копії відповідного наказу.

Враховуючи, що позивач не зазначив поважні причини, які свідчать про наявність об`єктивних перешкод для отримання відомостей і доказів, необхідних для звернення до суду з даним позовом у місячний строк, обчислений з дня отримання трудової книжки, вказане свідчить про пропуск місячного строку на звернення до суду.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки звернення до суду, судом першої інстанції правомірно залишено позов без розгляду.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про поновлення на посаді, стягнення коштів - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Л. О. Костюк

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 30.09.2019