Справа № 0940/1982/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року № 857/7940/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі №0940/1982/18 (суддя Кафарський В.В., рішення ухвалене о 14/11 год, м.Івано-Франківськ, повний текст складено 19 грудня 2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» (далі - ТОВ) звернулося до суду із позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі - Управління) в якому просило: визнати протиправними та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.09.2018 (далі - Припис) та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11.10.2018 №42/1009/m5/2018 (далі - Постанова).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - ДАБІ), яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на пункт 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок) вказує, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Виходячи з цього, зазначає, що позивач унеможливлював проведення посадовими особами відповідача позапланової перевірки об`єкта перевірки своєю відсутністю на об`єкті будівництва. Вважає, що оскаржувані Припис та Постанова були винесені за наявності законних для цього підстав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позаплановий захід контролю відносно позивача було проведено у його відсутності, останній не був належним чином проінформований суб`єктом владних повноважень про виїзний характер позапланового заходу саме 26.09.2018, а відповідачем не надано обґрунтованих доказів такого інформування. Тому оскаржувані Припис і Постанова є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.09.2019 Управлінням на підставі листа Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 27.08.2018 №60/8-3570 (далі - Лист) було прийнято наказ №829-П/1009/1.5/2018 (далі - Наказ) згідно якого вирішено провести позаплановий захід на об`єкті будівництва: берегоукріплювальних спорудах на території Яблуницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області (далі - Об`єкт будівництва). Предметом перевірки було дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (а.с.65, 67).

Відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 03.09.2019 №829/1009/m.7/2018 строк його дій становить з 26.09. 26.09.2018 (а.с.68).

10.09.2018 Управління направило лист до керівника ТОВ в якому повідомлялось про проведення перевірки та необхідність на цій підставі отримання належним чином завірених копій документів щодо виконання будівельних робіт по визначених у вказаному листі об`єктах будівництва. Даний лист був отриманий позивачем 14.09.2018 (а.с.66).

21.09.2018 у відповідь на згадуваний вище лист ТОВ направлено на адресу відповідача вимогу з проханням уточнити копії яких саме документів та за які періоди ТОВ необхідно підготувати та подати до Управління для перевірки (а.с.95).

28.09.2018 Управлінням засобами поштового зв`язку було направлено позивачу супровідним листом за №1009/1.18/1084вих матеріали складені за результатами перевірки на об`єктах будівництва берегоукріплювальних споруд (на територіях: Красноїлівської, Бистрецької, Яблуницької, Зеленської сільських рад Верховинського району): акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 26.09.2018 (далі - Акт), Припис; протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.09.2018 та протокол про адміністративне правопорушення від цієї ж дати (а.с.19-20, 22-28, 31-33).

Відповідно до Акта керівник ТОВ ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на Об`єкт будівництва для проведення позапланової перевірки, чим порушив положення пункту 1 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та підпункту 1 пункту 11 Порядку.

За змістом Припису виданого на ім`я ОСОБА_1 останній зобов`язаний допустити посадових осіб до позапланової перевірки до 10.10.2018 (а.с.24-25).

11.10.2018 відповідачем винесено Постанову, якою ТОВ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №208/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Пунктом 2 частини шостої статті 2 Закону №208/94-ВР передбачено, що суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон №3038-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, встановлена Порядком (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

За змістом пункту 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. В зазначеному пункті також передбачені підстави для проведення позапланових перевірок, серед яких є вимога правоохоронних органів про проведення перевірки; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

Згідно пункту 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Тобто, наведені норми передбачають обов`язкове повідомлення суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, про дату та час проведення перевірки з метою забезпечення їхньої присутності на об`єкті будівництва.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12 липня 2018 року у справі №464/7844/16-а.

З матеріалів справи видно, що позивач дізнався про проведення позапланової перевірки з листа Управління від 10.09.2018 згідно якого керівника ТОВ повідомлено про те, що відповідачем проводиться позапланова перевірка на підставі Листа щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на таких об`єктах будівництва. Відповідач просив надати належним чином завірені копії документів щодо виконання будівельних робіт по вищевказаних об`єктах.

Зі змісту такого листа видно, що у ньому містилася вимога про надання належним чином завірених копій документів щодо виконання будівельних робіт по Об`єкті будівництва. Проте, у ньому не зазначена інформація про дату та час проведення позапланової перевірки позивача.

При цьому, сторонами не заперечується того, що ні позивач, як керівник об`єкта нагляду, ні інша уповноважена ним особа при проведенні Управлінням позапланової перевірки не були присутні, що підтверджується складеними відповідачем Актом, протоколами та Приписом.

Некоректною також є вимога Управління про надання позивачем належним чином завірених копій документів щодо виконання будівельних робіт по вищевказаних об`єктах, оскільки в листі від 10.09.2018 відсутнє посилання на періоди, протягом яких виконувались будівельні роботи та реквізити договорів по таким роботам. Також не визначено види документів, копії яких необхідно підготувати.

Про вказані зауваження щодо не конкретизації запитуваних документів ТОВ повідомляло відповідача.

Тому, твердження відповідача про відмову позивача надати Управлінню документи є безпідставними.

Відповідно до Акту керівник ТОВ ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на Об`єкт будівництва для проведення позапланової перевірки. Разом із тим, у Акті не вказано, яким саме чином позивачем здійснено недопуск до перевірки.

Також не вказано, які саме дії позивача призвели до недопуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на Об`єкт будівництва у складених 26.09.2018 документах.

Згідно абзацу 11 пункту 7 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 12 даного Порядку посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку; розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку;

Виходячи із системного змісту наведених положень Порядку слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю з метою допуску його посадових осіб до проведення перевірки та участі суб`єктів містобудування (їх представників) зобов`язаний повідомити останнього про проведення перевірки, також посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки; розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.

Таким чином, лише у випадку належного повідомлення суб`єкта містобудування про проведення перевірки є можливим забезпечення участі суб`єктів містобудування (їх представників) під час проведення перевірки, а також встановлення факту недопуску до проведення перевірки.

З огляду на наведені обставини, суд першої інстанції вірно встановив, що позивач не володів інформацією про дату та час проведення позапланової перевірки, а тому був позбавлений можливості забезпечити присутність свого представника під час її проведення.

Також з матеріалами справи підтверджується, що на день проведення позапланової перевірки та складання Акта директор ТОВ перебував за межами Івано-Франківської області. На підтвердження вказаних обставин, до суду першої інстанції надано копію наказу від 22.09.2018№2209/1 про відрядження директора ТОВ з 24.09.2018 по 28.09.2018 до с.Синевір, Міжгірського району, Закарпатської області, копію звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 01.10.2018, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 24.09.2018 №76 на оплату за готельні послуги з 24.09.2018 по 28.09.2018 (а.с.21, 104, 103).

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити і те, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо неналежного виконання вимог Припису та відомостей про проведення відповідачем повторної перевірки, яка б давала підстави стверджувати про те, що позивачем вчиняються дії щодо недопущення посадових осіб Управління до перевірки.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування Припису та Постанови.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.