Справа № 220/1014/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року справа №220/1014/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Блохіна А.А., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача Мацієвської І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. (у повному обсязі складено 15 липня 2019 року у смт. Велика Новосілка Донецької області) у справі № 220/1014/19 (головуючий І інстанції суддя Яненко Г.М.) за позовом ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 24.04.2019 року звернувся до суду з позовною заявою до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову відповідача № 46/19 у справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року та накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн. 00 коп. та закрити провадження у справі (а.с. 1-5).

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 220/1014/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 63-69).

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення № 46/19 від 8 квітня 2019 року та постанова за справою про адміністративне правопорушення № 46/19 від 11 квітня 2019 року не складені в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України, а саме: порушено вимоги ст. ст. 256, 278, 279, 280, 282 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Суд, заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, наданий відзив, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2019 року, складеного провідним спеціалістом Великоновосілківського РВК ОСОБА_3 , відповідно до завіреної копії припису військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2019 р. № 30 (вх. № 1972, від 08.04.2019 року), встановлено що військовозобов`язаний ОСОБА_1 після проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , 29 березня 2019 року звільнився з військової частини НОМЕР_1 (підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2019 року № 72) і 31 березня 2019 року, але не пізніше семиденного строку після звільнення з військової служби, повинен був прибути до Великоновосілківського районного військового комісаріату для постановки його на військовий облік. Громадянин ОСОБА_1 цього не зробив вчасно і до Великоновосілківського районного військового комісаріату прибув лише 08.04.2019 року, данні дії підтверджуються завіреною копією припису військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2019 р. № 30 (вх. № 1972 від 08.04.2019 року) і тим самим порушив статтю 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 № 3597-ІУ (а.с. 13-14).

Постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника - ОСОБА_2 № 46/19, у справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року, позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн. 00 коп. (а.с. 15-16).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови № 46/19 у справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідальність за частиною першою статті 210 КУпАП, наступає за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6)

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари (ст. 235 КУпАП).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За унормуванням ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників:

приписані до призовних дільниць;

які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць;

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

звільнені з військової служби в запас;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";

звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику;

які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

виключені з військового обліку Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України;

які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу;

які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників.

З припису військової частини від 29 березня 2019 року № 30 на підставі наказу командира А1588 № 72 вбачається, що позивачу запропоновано 29 березня 2019 року вибути до Великоновосілківського РВК Донецької області для постановки на військовий облік. Строк прибуття 31 березня 2019 року (а.с. 57).

Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач прибув до Великоновосілківського РВК Донецької області 8 квітня 2019 року у понеділок.

Таким чином, позивачем не було порушено приписи ч. 1 ст. 210 КУпАП та ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з огляду на те, що відповідач не з`ясовував факт і дату прибуття позивача до місця проживання і не зазначав про це в протоколі і постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

За вимогами ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта стосовно того, що ним не було порушено ч. 1 ст. 210 КУпАП та ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що належним способом захисту прав позивача є скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. - задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 220/1014/19 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 46/19 за справою про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн. 00 коп.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін