Справа № 0340/1523/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8041/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Сеника Р. П., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника відповідача Боберського І. М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року (ухвала постановлена у м. Луцьку головуючим суддею Андрусенко О. О.) у справі № 0340/1523/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просив: визнати протиправним та скасувати пункт 8 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.06.2018 № 65 стосовно відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняти рішення за результатами розгляду заяви про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 з урахуванням висновків суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 8 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол від 22 червня 2018 року № 65) про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняти рішення за результатами розгляду заяви про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з урахуванням висновків суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діяв від імені та в інтересах Міністерства оборони України, залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 0340/1523/18 без змін.

На виконання вищевказаного рішення суду першої інстанції Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 413/19 від 10.04.2019.

У червні 2019 року ОСОБА_1 в суді першої інстанції в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України подано заяву про визнання протиправним рішення відповідача щодо повторної відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 30 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.05.2019 № 62, прийнятого на виконання рішення суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18.

Заява мотивована тим, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18 набрало законної сили, однак відповідачем протиправно не виконується.

Судовим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року, оформленим у вигляді окремої ухвали, заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним рішення щодо повторної відмови у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 30 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24 травня 2019 року № 62, прийняте на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 0340/1523/18.

Окрему ухвалу суду першої інстанції оскаржило Міністерство оборони України, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що обов`язковим для заявника при поданні документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві № 975 (далі Порядок № 975), є подання ним копії документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження, яка позивачем не була надана.

Міністерство оборони України в силу вищезазначених вимог не вправі було приймати рішення про призначення позивачу спірної допомоги в ситуації, коли він не надав повного переліку документів, подання яких вимагається законодавством.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019, встановлено, що позивач подав повний пакет документів, передбачений пунктом 11 Порядку № 975, для призначення йому одноразової грошової допомоги.

Оформлене пунктом 30 протоколу від 24.05.2019 № 62 рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги прийнято всупереч рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки не враховує викладених у такому судовому акті висновків.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що протокольним рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.05.2019 № 62 ОСОБА_1 повторно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975.

У витязі з протоколу засідання комісії від 24.05.2019 № 62 зазначено, що висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 07.09.2016 № 2225/Ж та висновок Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 07.09.2016 № 3837, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення позивача .

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частинами 1-5 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протиправно не виконано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18, яке набрало законної сили.

Обов`язковість судових рішень встановлена статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, дає підстави для висновку, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, у суду першої інстанції були правові підстави для постановлення оскаржуваної ухвали.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.05.2019 № 62 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено пунктом 11 Порядку № 975.

Однак, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019, встановлено, що позивач подав повний пакет документів, передбачений пунктом 11 Порядку № 975, для призначення йому одноразової грошової допомоги.

Згідно тексту спірного рішення відповідача, воно прийнято у зв`язку з набранням законної сили рішеннями судів, а саме рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 0340/1523/18 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2019 в цій же справі.

Крім того, в матеріалах справи наявне рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28.02.2018 у справі № 157/151/18, яким встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 у 1968 році отримав поранення (контузію) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 на території Чехо-Словацької Соціалістичної Республіки в період проходження строкової військової служби, яке було надіслане позивачем разом з іншими документами для виплати одноразової грошової допомоги. Дане рішення суду набрало законної сили.

Переглянувши судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що при ухваленні оскарженої ухвали суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Задоволення позову судом першої інстанції шляхом прийняття процесуального документу у вигляді окремої ухвали, а не ухвали, як це передбачено статтею 383 КАС України, не є підставою для її скасування, оскільки справа по суті вирішена правильно, а назву процесуального документу суд першої інстанції може виправити у процесуальний спосіб, визначений законом.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі № 0340/1523/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді Р. П. Сеник
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 27.09.2019.