Справа № 160/4394/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2019 року Справа № 160/4394/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі судового засідання Ткач Л.А.
представника позивача Бруснік Т.Г.
представників відповідача Троцької Г.В., Бутенко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
14.05.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить суд:
Відповідачем 31.05.2019 року надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що згідно наданих щомісячних декларацій акцизного податку, відповідно до п.п.213.1.12 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" податкові зобов`язання з акцизного податку не декларує та відповідно не сплачує до бюджету. Вказує, що сплативши продавцю вартість підакцизного товару (важкого дистиляту), з включеною сумою акцизного податку, ця вартість у подальшому відображається у складі витрат підприємства під час використання таких важких дистилятів для власних потреб у виробничій діяльності, тобто, отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну, платник податку на прибуток, якій є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, вже врахував ці витрати на придбання підакцизних товарів при визначенні фінансового результату до оподаткування. Протягом січня-червня 2018 року ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" виписувались акцизні накладні неплатнику та на власне споживання. При проведенні документальної позапланової перевірки було досліджено сукупність усіх обставин, в т.ч. надані до перевірки паперові носії за формою первинних документів та встановлено: не підтверджено сплату підприємством за півріччя 2018 року акцизного податку до бюджету за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД; не підтверджено використання важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, у зв`язку з ненаданням (не в повному обсязі наданням) належним чином оформлених паперових носіїв за формою первинних документів, що підтверджують списання ДП у виробництві, з огляду на що підтвердити сплату акцизного податку у загальній сумі перерахованих коштів підприємством за отримане ДП постачальнику не має можливості. У зв`язку з відсутністю декларування об`єкту оподаткування з акцизного податку, підприємство за звітні періоди січень-червень 2018 року не нараховувало/не сплачувало до Державного бюджету суми акцизного податку, отже, не має права на зменшення податку на прибуток на несплачені до бюджету суми акцизного податку, у зв`язку з відсутністю об`єкта оподаткування з операцій реалізації пального та сплати акцизного податку до бюджету.
12.06.2019 року позивачем було подано відповідь на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що позиція ГУ ДФС у Дніпропетровській області є не вірною, адже пункт 15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України не містить вимоги щодо сплати акцизного податку платником податку на прибуток, що застосовує зазначену пільгу, безпосередньо до Державного бюджету. Вказує, що сплативши постачальнику вартість підакцизного товару, в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну, ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", який використовує підакцизне дизельне пальне, що класифікується у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД цілком на власні потреби для експлуатації транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8707 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД та є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, набуває право застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Оскільки фактично акцизний податок з виробленого в Україні пального та з ввезеного на митну територію України пального сплачується кінцевими споживачами пального в його ціні, то придбаваючи важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, ПрАТ ""Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" сплачує акцизний податок, перераховуючи його постачальникам палива. Також викладено доводи, аналогічні доводам, наведеним у позовній заяві.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, наведені у позові та відповіді на відзив.
Представники відповідача вимоги позову не визнали та просили у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.11.2018 р. № 2235, направлень на перевірку від 03.12.2018 р. №№ 566/28-10-46-08, 567/28-10-46-08, 568/28-10-46-08 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" з питань повноти визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року щодо правомірності застосування норм пункту 15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт № 10/28-10-46-15/00190977 від 16.01.2019 року.
Відповідно до висновків вказаного акта, перевіркою встановлено порушення: п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в результаті чого виявлено:
- завищення податкових різниць, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу (рядок 03 Декларації) за півріччя 2018 року - 86 244 753 грн., у т.ч. 1 квартал 2018 року - 42 341 775 грн.;
- завищення об`єкту оподаткування (рядок 04 Декларації) за півріччя 2018 року - 86 244 753 грн., у т.ч. 1 квартал 2018 року - 42 341 775 грн.;
- завищення показника зменшення нарахованої суми податку (рядок 16 Декларації) за півріччя 2018 року - 86 244 753 грн., у т.ч. 1 квартал 2018 року - 42 341 775 грн.;
- заниження податку на прибуток підприємства (рядок 17, 19 Декларації) за півріччя 2018 року - 70 720 698 грн., у т.ч. 1 квартал 2018 року -34 720 256 грн.
Судом встановлено, що вказані висновки перевірки ґрунтуються на:
- не наданням до Декларацій за 1 квартал 2018 року та півріччя 2018 року доповнення, встановленого абзацом 2 пункту 46.4 статті 46 розділу II Податкового кодексу, а саме: розшифровку сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень;
- не підтвердження сплати за півріччя 2018 року акцизного податку до бюджету за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10, згідно з УКТ ЗЕД;
- не підтвердження використання важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, у зв`язку з ненаданням (не в повному обсязі наданням) належним чином оформлених паперових носіїв за формою первинних документів, що підтверджують списання ДП у виробництві.
Не погоджуючись з висновками акта перевірки, ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" подано заперечення на акт № 10/28-10-46-15/00190977 від 16.01.2019 року, за результатами розгляду яких Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби листом № 6782/10/28-10-46-15 від 11.02.2019 року повідомила позивача, що висновки за результатами документальної позапланової виїзної перевірки є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству та залишаються без змін.
Досліджуючи правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення та наявність у позивача права на зменшення податку на прибуток за рахунок суми сплаченого акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до визначення, наданого у підпункті 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Об`єктом оподаткування, є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку) (підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 231.1 статті 231 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.
У відповідності до пункту 231.3 статті 231 Податкового кодексу України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.
Акцизна накладна складається на кількість реалізованого підакцизного товару, така акцизна накладна надається покупцю, якому реалізовано підакцизний товар, а сума акцизного податку в ціні підакцизного товару по операції з реалізації такого товару вказується окремим рядком в рахунку-фактурі постачальника і підлягає сплаті покупцем в ціні товару. Сплачуючи вартість підакцизного товару, покупець такого товару сплачує в ціні товару акцизний податок, на кількість товару, вказану в зареєстрованій акцизній накладній.
Згідно пункту 15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету платниками податку за поточний податковий (звітний) період, зменшується на суму сплаченого за такий поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10, згідно з УКТ ЗЕД.
Якщо платник податку на прибуток у звітному періоді не отримав прибутку або сума податку на прибуток менша за суму акцизного податку, залишок суми такого податку, не врахований у зменшення податку на прибуток за поточний податковий (звітний) період, не зменшує податок на прибуток у наступних податкових (звітних) періодах.
- гірничотранспортний цех №1 (ГТЦ-1, ГТЦ-2): вантажопідйомністю понад 75 т, що згідно УКТ ЗЕД класифікуються у товарних підкатегоріях 8704 10 10 10, а саме: 73 кар`єрних самоскидів БелАЗ;
- управління залізничного транспорту (УЗТ): залізничні локомотиви у кількості 73 шт, що згідно УКТ ЗЕД класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00.
На підтвердження сплати за дизельне паливо, що класифікується в зазначених товарних підкатегоріях ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" надані реєстри платежів та виписки банку на адресу вказаних постачальників палива.
На всі поставлені партії дизельного палива виписані рахунки-фактури, акти приймання-передачі, акти приймання нафтопродуктів за кількістю, видаткові накладні, залізничні накладні, прибуткові ордери, та представлені акцизні накладні, зареєстровані в установленому законодавством порядку.
Актом перевірки № 10/28-10-46-15/00190977 від 16.01.2019 року підтверджено, що постачальники дизельного налива ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ", ТОВ "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА", ТОВ "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД" та ПАТ "КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ" відображали акцизний податок в окремих документах, а саме: актах прийому-передачі продукції та видаткових накладних.
Як вже судом вказано, зазначені обставини не є спірними в даній справі.
Судом встановлено, що ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 23.05.2018 року подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року, в якій задекларовано різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу, у сумі 174510299, в тому числі: зменшення податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду 34720256 грн. та зазначено доповнення: "У зв`язку з невідповідністю діючої форми декларації з податку на прибуток положенням пункту 15 підрозділу 4 розділу XX ПКУ в рядку 16.1 додатку ЗП зазначена сума зменшення податку на прибуток на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД. В рядку 4.1.8 додатка РІ зазначена сума збільшення фінансового результату до оподаткування на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД з метою уникнення подвійного зменшення суми податку на прибуток."
10.10.2018 року ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток за півріччя 2018 року, в якій задекларовано різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу, у сумі 377023293, в тому числі: зменшення податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду 36000442 грн. та зазначено доповнення: "У зв`язку з невідповідністю діючої форми декларації з податку на прибуток положенням пункту 15 підрозділу 4 розділу XX ПКУ в рядку 16.1 додатку ЗП зазначена сума зменшення податку на прибуток на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД. В рядку 4.1.8 додатка РІ зазначена сума збільшення фінансового результату до оподаткування на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10, згідно УКТ ЗЕД з метою уникнення подвійного зменшення суми податку на прибуток.".
Згідно пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема пальне.
Підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України встановлено ставки акцизного податку у твердих сумах з одиниці реалізованого товару (продукції), який справляється з таких товарів, як пальне, зокрема, важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00 та 2710 19 47 00, згідно УКТ ЗЕД.
При використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов`язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції) (пункт 216.6 статті 216 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 217.1 статті 217 Податкового кодексу України суми податку, що підлягають сплаті, з підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, а також реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі, визначаються платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань.
Отже, сплативши постачальнику вартість підакцизного товару, в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальника зареєстровану акцизну накладну платник податку на прибуток, який є кінцевим споживачем такого підакцизного товару, виконує першу з умов набуття права застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Використавши отримане паливо для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД, платник податку на прибуток виконує другу умову набуття права застосування норми пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Інших умов використання вказаної норми Податковий кодекс України не передбачає, а пункт 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України жодним чином не обмежує право використання цього пункту виключно суб`єктами господарювання, які є платниками акцизного податку з реалізації пального, оскільки, акцизний податок є непрямим податком, тому його фактичними платниками є споживачі палива, які сплачують податок у складі ціни на паливо.
З огляду на правовий зміст пункту 15 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, суд вказує, що позивач, який є платником податку на прибуток на загальних підставах, є споживачем палива та сплачуючи акцизний податок у складі ціни на спожите паливо, а відтак має право зменшити податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за відповідний податковий (звітний) період на суму акцизного податку, сплаченого в ціні товару за такий відповідний податковий (звітний) період. Саме у такий правовий спосіб врегульоване зазначене питання, та не ставить в залежність від наявності бути особою зареєстрованим платником акцизного податку, відносини податкового регулювання якого мають іншу складову, та який і є його платником до бюджету.
Законодавець передбачив можливість для відповідної особи, який є платником податку на прибуток врахування при його обчисленні та нарахуванні, сплаченого по факту придбання в ціні відповідного товару акцизного податку.
З приводу не надання до Декларацій за 1 квартал 2018 року та півріччя 2018 року доповнення, встановленого абзацом 2 пункту 46.4 статті 46 розділу II Податкового кодексу, а саме: розшифровку сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень, суд вказує таке.
Пунктом 46.4 статті 46 Податкового кодексу України передбачено, що якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.
У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.
Судом встановлено, що ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" у поданих уточнюючих податкових деклараціях з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року та півріччя 2018 року у графі "Доповнення до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства (заповнюється і подається відповідно до пункту 46.4 статті 46 розділу ІІ Податкового кодексу України) відображено доповнення наступного змісту "У зв`язку з невідповідністю діючої форми декларації з податку на прибуток положенням пункту 15 підрозділу 4 розділу XX ПКУ в рядку 16.1 додатку ЗП зазначена сума зменшення податку на прибуток на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД. В рядку 4.1.8 додатка РІ зазначена сума збільшення фінансового результату до оподаткування на суму сплаченого за податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 11, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно УКТ ЗЕД з метою уникнення подвійного зменшення суми податку на прибуток." із наданням додатків на 11 та 13 арк., відповідно.
Щодо доводів відповідача про невідповідність наданих ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" первинних документів (рахунки, рахунки-фактури, виписки банку, акти приймання передачі, видаткові накладні, акти на списання) вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, суд вказує таке.
Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно частини другої наведеної статті, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, тощо.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
У відповідності до приписів пункту 2.2 Наказу № 88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача, тощо.
Отже, відображення у первинних документах, які підтверджують постачання товару, а також оплату товару, в даному випадку дизельного палива, суми акцизного податку, коефіцієнту переводу важків дистилятів (газойлів) із кілограмів у літри у накладних-вимогах на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів не є обов`язковим у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.
Таким чином, вказані первинні документи (рахунки, рахунки-фактури, виписки банку, акти приймання - передачі, видаткові накладні, акти на списання), які підтверджують постачання товару, а також оплату товару, мають усі необхідні передбачені чинним законодавством України обов`язкові реквізити первинних документів, з урахуванням того, що чинним законодавством України не передбачено відображення у таких первинних документах окремим рядком суми акцизного податку та коефіцієнту переводу важких дистилятів (газойлів) із кілограмів у літри у накладних-вимогах на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.
Щодо невідповідності періоду декларування списання дизельного палива та періоду оплати за підакцизний товар на користь постачальників - ПП "ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ", ТОВ "АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА", ТОВ "ПАРАЛЛЕЛЬ-М ЛТД" та ПАТ "КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ", суд вказує, що такі обставини не можуть вказувати на відсутність права позивача на зменшення податку на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за відповідний податковий (звітний) період на суму акцизного податку, сплаченого в ціні товару за такий відповідний податковий (звітний) період, оскільки, обсяги дизельного пального, які приймали участь в розрахунку суми зменшення податку на прибуток за І квартал 2018 року, були поставлені позивачу в межах звітного кварталу, тобто кредиторська заборгованість по сплаті поставлених обсягів пального, у тому числі суми акцизного податку, виникла у ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" в І кварталі 2018 року.
Також представником позивача в ході судового розгляду справи зазначалось, що діючою системою обліку, яка здійснюється за допомогою програмного продукту SAP ERP, не передбачено в актах списання заповнення графи "Місце використання ТМЦ". Проте, в актах списання передбачені ідентичні за змістом графи "Вид об`єкту (MBB, СПП, замовлення)", тобто місце виникнення витрат та графа "№ об`єкту обліку" - кодування MBB згідно системи обліку SAP ERP розрізі цехів, ділянок, служб тощо.
Окрім того, суд вказує, що відповідно до листа Міністерство інфраструктури України від 23.04.2013 року № 4492/25/10-13, списання фактично витраченого палива та мастильних матеріалів для транспортних засобів ведеться на підставі подорожніх листів відповідно до фактичної вартості витраченого палива, суб`єкти господарювання можуть використовувати самостійно виготовлені бланки первинних документів, у тому числі й подорожніх листів, які повинні містити реквізити типових або спеціалізованих форм, що передбачено п. 2.7 Положення про забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88.
Отже, чинним закодавством не обмежено право суб`єктів господарювання на власний розсуд здійснювати списання фактично витраченого палива, також, враховуючи норми частини другої статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно якої питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Щодо порушень пункту 14 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 року № 281/171/578/155, з посиланням на те, що рух облікових залишків за марками нафти та нафтопродуктів фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою № 31-НП, у тому числі окремо щодо кожного власника нафти та нафтопродукту, суд зауважує, що вказана Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.
В даному випадку не є спірним реальність придбання ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів - важких дистилятів (газойлів), а також подальше використання в господарській діяльності позивача нафтопродуктів. Також предметом перевірки не було виконання ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" вимог Інструкції № 281/171/578/155 щодо приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів, а дані товарної книги кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП не можуть підтверджувати/спростовувати право платника на зменшення податку на прибуток за рахунок суми сплаченого акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД.
Посилання відповідача на лист Державної фіскальної служби України від 10.08.2018 року № 3510/6/99-99-15-02-02-15/ІПК суд не приймає до уваги, оскільки такий лист Державної фіскальної служби України є індивідуальною податковою консультацією, яка за своїм змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а також, не має сили нормативно-правового акту та не створює і не припиняє прав чи обов`язків особи, а є лише допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону.
При цьому, варто врахувати, що листи міністерств, інших ЦОВВ не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що одним з принципів податкового законодавства, що визначені у статті 4 Податкового кодексу України, є принцип презумпції правомірності рішень платника податків визначений п.п.4.1.4 п.4.1 цієї статі, який передбачає, що в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, то правомірним є рішення платника податку.
З огляду на встановлені обставини справи та характер правовідносин зі спірного питання, суд вважає, що через відсутність формулювання з достатньою точністю та чіткістю наведених вище положень вимог податкового законодавства, через що має місце неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, що випливають з таких правовідносин, щодо практичного застосування окремих норм податкового законодавства, тому існує правова та законодавчо визначена можливість прийняти позицію платника податків.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи викладене, в ході судового розгляду справи позивачем доведено право на зменшення податку на прибуток за рахунок суми сплаченого акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, натомість доводи контролюючого органу про порушення п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.15 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки, враховуючи вимоги частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про заниження податку на прибуток підприємства (рядок 17, 19 Декларації) за півріччя 2018 року - 70 720 698 грн., у т.ч. 1 квартал 2018 року - 34 720 256 грн.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 19 210,00 грн. підлягає стягненню з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2019 року.

Суддя І.О. Лозицька