Справа № 1.380.2019.001160
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8394/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта Дулебко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Хома О.П. у м. Львові) у справі № 1.380.2019.001160 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, Пустомитівського районного суду Львівської області про визнання протиправним і скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

визнати протиправним та скасувати як незаконний наказ голови Пустомитівського районного суду №139/к від 06.12.2018 «Про скасування наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 №130/к»;

визнати протиправними дії ТУ ДСА України у Львівській області щодо відмови прийняти до виконання наказ голови Пустомитівського районного суду Львівської області №130/к від 08.11.2018 «Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1»

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 05.08.2018 на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 № 2509-VIIІ у позивача виникло право на зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи адвокатом, що передував призначенню на посаду судді. Наказом голови суду від 08.11.2018 № 130/к позивачу зараховано до стажу роботи на посаді судді період заняття індивідуальною адвокатською діяльністю тривалістю 3 роки. Даний наказ скеровано для виконання до ДТ ДСА України у Львівській області. Однак листом начальника ТУ ДСА України у Львівській області від 04.12.2018 № 05-2351/18 наказ №130/к від 08.11.2018 повернуто без виконання з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено повторного зарахування до роботи на посаді судді іншого стажу (досвіду роботи) в галузі права, набутого до призначення на посаду судді. Наказом голови Пустомитівського районного суду від 06.12.2018 № 139/к «Про скасування наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 № 130/к» скасовано наказ № 130/к «Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1». Вважаючи такі дії та рішення відповідачів протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області (вул. Драгоманова, 25, м. Львів, 79005, ) щодо відмови прийняти до виконання наказ голови Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 № 130/к «Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1». Визнано протиправним та скасовано наказ голови Пустомитівського районного суду Львівської області від 06.12.2018 № 139/к «Про скасування наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 № 130/к».

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 6 ст. 44 Законами України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (чинної на час призначення позивача на посаду судді) для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги. Матеріалами справи підтверджено, що період роботи ОСОБА_1 з 06.08.1984 по 02.09.19911 на посадах слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури Шевченківського районі м. Львова, старшого слідчого прокуратури Львівської області тривалістю 07 років 00 місяців 26 днів зараховано до стажу роботи, який давав право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки. Отже, зарахування стажу роботи позивача в органах прокуратури до призначення на посаду судді забезпечило одержання ним надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки. А тому суд першої інстанції дійшов висновку, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області у Львівській області помилково ототожнює вказаний стаж з мінімальним стажем, необхідним для набуття особою права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, визначеного Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 №2509-VIII.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області (далі - ТУ ДСА України у Львівській області), у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідно до зазначеного вище рішення Верховного Суду, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019, зазначено, що частину другу статті 137 Закону України № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду. Однак, така норма на їхнє переконання не може застосовуватись до ОСОБА_1 , оскільки такий стаж йому вже зарахований і повторне зарахування стажу роботи у сфері права, який вимагається для призначення на посаду судді, а саме у даному випадку трирічного стажу роботи адвокатом, буде дублюванням зарахованого раніше позивачу стажу

Позивач скористався своїм право та подав відзив на апеляційну скаргу в якому покликається на те, що апелянт на власний розсуд тлумачить норму Закону, адже доповнена ч. 2 ст. 137 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 №2509-VIII вказує, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. І саме вимога «також зараховується» на його думку, означає, що до раніше зарахованого стаду судді, підлягає зарахування трирічний стає його роботи адвокатом, який передував призначенню його на посаду судді і який йому раніше не зараховувався. У зв`язку з цим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення та просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Інші особи, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку уповноваженої особи не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Крім цього від ОСОБА_1 та Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Указом Президента України від 13.05.2009 № 320/2009 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Перемишлянського районного суду Львівської області строком на п`ять років.

Відповідно до наказу в.о. голови Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.06.2009 № 11-К «Про призначення на посаду суді ОСОБА_1 » позивач вважається таким, що з 15.06.2009 приступив до виконання обов`язків суддів Перемишлянського райсуду та зарахований до облікового складу суду.

ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису і щомісячну надбавку за вислугу років, а також визначено стаж роботи, який дає право на отримання надбавки станом на 04.06.09, який становить 9 років 10 місяців 4 дня.

Указом Президента України від 12.03.2012 № 194/2012 «Про переведення суддів» ОСОБА_1 у межах п`ятирічного строку переведено з посади суді Перемишлянського районного суду Львівської області на роботу на посаді судді Пустомитівського районного суду Львівської області.

Відповідно до наказу в.о. голови Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.04.2012 № 25-К «Про призначення на посаду суді ОСОБА_1 » позивач вважається таким, що з 13.04.2012 приступив до виконання обов`язків судді Перемишлянського суду та зарахований до облікового складу суду.

ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису і щомісячну доплату за вислугу років, а також визначено стаж роботи, який дає право на отримання доплати станом на 13.04.2012, який становить 12 років 08 місяців 2 дні.

Наказом голови Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 № 130-к «Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1» позивачу зараховано до стажу роботи на посаді судді період заняття індивідуальною адвокатською діяльністю тривалістю 3 роки 00 місяців 00 днів.

ОСОБА_1 встановлено з 05.08.2018 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 % посадового окладу відповідно до стажу роботи, що дає право на отримання доплати, який станом на 05.08.2018 становить 21 рік 11 місяців 24 дні.

Підставою для розрахунку стажу роботи судді ОСОБА_1 . стала трудова книжка БТ - І 31516330.

Вказаний наказ скеровано для виконання до ТУ ДСА України у Львівській області.

Листом від 04.12.2018 № 05-2351/18 ТУ ДСА України у Львівській області повернуто без виконання наказ від 08.11.2018 №130-к.

ТУ ДСА України у Львівській області обґрунтовує повернення наказу тим, що до стажу роботи, який давав право на отримання надбавки за вислугу років та додаткову відпустку станом на 04.06.2009, ОСОБА_1 зараховано період роботи з 06.08.1984 по 02.09.19911 на посадах слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури Шевченківського районі м. Львова, старшого слідчого прокуратури Львівської області тривалістю 07 років 00 місяців 26 днів.

Оскільки Закон №2609-VIII не передбачає повторного зарахування до стажу роботи на посаді судді іншого стажу (досвіду) роботи в галузі права, набутого до призначення на посаду судді, ТУ ДСА України у Львівській області просило скасувати наказ від 08.11.2018 №130-к.

Наказом голови Пустомитівського райсуду від 06.12.2018 №139/к скасовано наказ голови Пустомитівського райсуду від 08.11.2018 №130-к "Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1".

ОСОБА_1 11.02.2019 повторно подано голові Пустомитівського райсуду заяву про перерахунок стажу роботи на посаді суді з проханням зарахувати період зайняття адвокатською діяльністю тривалістю 3 роки.

Листом від 13.02.2019 №01-13/30/2019 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку стажу роботи на посаді суді.

ОСОБА_1 13.02.2019 подано голові Пустомитівського райсуду заяву про скасування наказу від 06.12.2018 №139/к.

Листом від 15.02.2019 №01-13/42/2019 позивача повідомлено про відсутність підстав скасування наказу від 06.12.2018 №139/к.

Позивач, вважаючи протиправним прийнятий наказ голови Пустомитівського районного суду № 139/к від 06.12.2018 «Про скасування наказу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.11.2018 №130/к» та протиправними дії ТУ ДСА України у Львівській області щодо відмови прийняти до виконання наказ голови Пустомитівського районного суду Львівської області №130/к від 08.11.2018 «Про перерахунок стажу роботи на посаді судді та встановлення надбавки за вислугу років судді ОСОБА_1» звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про помилкове застосування норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи з огляду на наступне.

Так при прийнятті на роботу на посаду судді до позивача застосовувались вимоги, визначені Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон України № 2862-ХІІ), які діяли з 05.07.2001 до 03.08.2010.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України № 2862-ХІІ, на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мав вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживав в Україні не менш як десять років та володів державною мовою.

До стажу роботи в галузі права включалася робота в органах державної влади, в судах, в органах юстиції, нотаріату, адвокатури, прокуратури, судової експертизи, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях будь-якої форми власності на посадах, які повинні заміщатися фахівцями з вищою юридичною освітою відповідного освітньо-кваліфікаційного рівня.

Статтею 44 Закону України № 2862-ХІІ було передбачено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Пунктом 3 наказу Перемишлянського районного суду Львівської області «Про призначення на посаду судді ОСОБА_1 » від 04.06.2009 № 11-к ОСОБА_1 встановлено щомісячну надбавку за вислугу років в розмірі 15 % від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, враховуючи стаж роботи, який давав право на отримання надбавки тривалістю 9 років 10 місяців 4 дні.

До стажу роботи, який давав право на отримання надбавки за вислугу років та додаткову відпустку ОСОБА_1 , згідно з розрахунком стажу, зараховано період роботи з 06.08.1984 року по 02.09.1991 на посадах слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м. Львова, старшого слідчого прокуратури Львівської області тривалістю 07 років 00 місяців 26 днів.

30.09.2016 набув чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон України №1402-VIII), стаття 137 якого врегулювала питання стажу роботи суді, а саме зарахування до такого стажу роботи на визначених цією статтею посадах.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12.07.2018 № 2509-VIII (далі - Закон України № 2509 - VIII) ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Однак колегія суддів погоджується з твердженням апелянта, що така норма Закону України № 2509 - VIII не може застосовуватись до позивача, оскільки стаж роботи в галузі права ОСОБА_1 , який надавав право для призначення на посаду судді, а саме період роботи в органах прокуратури, вже зарахований йому до стажу роботи.

Крім суд апеляційний суд вважає, що при ухваленні рішення Львівським окружним адміністративним судом, як таке, що підтверджує правову позицію позивача, помилково враховано рішення Верховного Суду від 22.11.2018 у справі № 9901/805/18.

Так відповідно до зазначеного вище рішення Верховного Суду, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019, зазначено, що частину другу статті 137 Закону України № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Однак, така норма не може застосовуватись до ОСОБА_1 , оскільки такий стаж йому вже зарахований і повторне зарахування стажу роботи у сфері права, який вимагається для призначення на посаду судді, а саме у даному випадку трирічного стажу роботи адвокатом, буде дублюванням зарахованого раніше позивачу стажу.

На момент призначення на посаду судді ОСОБА_1 мав стаж роботи на посадах слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури Шевченківського району м. Львова, старшого слідчого прокуратури Львівської області тривалістю 07 років 00 місяців 26 днів, що надавало йому право бути призначеним на посаду судді. І такий стаж йому зарахований не лише до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, а й до суддівського стажу загалом. При цьому зарахований позивачу стаж перевищує трирічний строк.

Підтвердженням вказаної вище позиції є також рішення Верховного Суду у справі № 9901/302/19. У вказаному рішенні зазначено, що частину другу статті 137 Закону України № 1402- VIII слід розуміти, що зазначена норма є спеціальною та спрямована на покращення становища осіб, які на момент призначання на посаду судді вперше не мали стажу роботи на передбачених частиною 4 статті 43 Закону України № 2862-ХІ1 посадах, що був необхідний для здобуття суддівської професії.

З огляду на встановлене та практику Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки немає підстав для зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді періоду заняття індивідуальною адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити і рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001160 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року