Справа № 560/2375/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2375/19
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Хмельницької митниці ДФС України, в якому просить суду визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA 400000/2019/001591/2 від 24.06.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було придбано транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW, модель - 750D XDRIVE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 2993 куб. см., потужність двигуна 280 кВТ, такий, що був у використанні, 2013 року випуску, за ціною 26000 Євро, що підтверджується рахунком-фактурою № 91/2019 від 17.06.2019. З метою митного оформлення вказаного товару декларантом подано до Хмельницької митниці ДФС митну декларацію (далі - МД) від 24.06.2019 № UA 400030/2019/022203 та документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), із заявленою митною вартістю за ціною договору. Проте, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 400000/2019/001591/2 від 24.06.2019, за яким, Хмельницька митниця вирішила відмовити в прийнятті митної декларації, митному оформленні (виписку) товарів. Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA 400000/2019/001591/2 від 24.06.2019 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки декларантом надано всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною зазначеною у рахунку - фактурі (інвойсі).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем 22.08.2019 подано відзив на позов у якому останній зазначив, що митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України та чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. 25.09.2019 надіслав до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. 25.09.2019 надіслав до суду клопотаня про проведення судового засідання в письмовому провадженні.

Суд дослідивши докази наявні в матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно рахунку-фактури № 91/2019 від 17.06.2019 придбав у компанії Vitex automobile Inh. Viktor Trofimchuk, яка знаходиться в Німеччині, транспортний засіб марки BMW, модель - 750D XDRIVE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 2993 куб. см., потужність двигуна 280 кВТ, такий, що був у використанні, 2013 року випуску, за ціною 26000 Євро.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України автомобіля, а саме: "легковий автомобіль: BMW, модель - 750D XDRIVE, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 2993 куб. см., потужність двигуна 280 кВТ, такий, що був у використанні, 2013 року випуску, уповноваженою особою позивача - ОСОБА_2 подано до митного органу митну декларацію від 24.06.2019 № UA 400030/2019/022092, згідно з якою заявлено митну вартість автомобіля в розмірі 26,000 Євро, визначену на основі рахунку - фактури № 91/2019 від 17.06.2019 та митною декларацією країни походження.

На підтвердження вартості товару декларантом одночасно подано: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14.01.2014; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.07.2017; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.06.2019; рахунок-фактуру № 91/2019 від 17.06.2019, калькуляцію транспортних витрат б/н від 20.06.2019, договір про надання послуг митного брокера № 488 від 13.06.2019; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/40957 від 19.06.2019, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні, паспорт громадянина України для виїзду за кордон та митну декларацію, за якою відмовлено у випуску товарів від 24.06.2019 № UA400030.2019.022092.

У зв`язку з виявленими розбіжностями, ризиком недостовірності заявлення фактурної вартості автомобіля, відсутністю складових митної вартості, декларанту було надіслано електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару передбачених вищезазначеними положеннями частини 3 статті 53 МКУ, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

В свою чергу, декларантом надіслано 24.06.2019 до Хмельницької митниці ДФС копію митної декларації Республіки Німеччина та повідомлення «Інших документів надати немає змоги».

За результатами розгляду документів, 24.06.2019 Хмельницькою митницею ДФС, відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості №UA 400000/2019/001591/2 від 24.06.2019 та видано картку відмови в митному оформленні від 24.06.2019 № UA 400030/2019/01776. Митну вартість визначено на рівні 28800 Євро.

Позивач не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості №UA 400000/2019/001591/2 від 24.06.2019, звернувся до суду про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з частиною 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до частини 1 статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (частина четверта статті 52 Митного Кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За результатом опрацювання згенерованого АСАУР ризику щодо невідповідності заявленої декларантом вартості зазначеного транспортного засобу вартості ідентичних товарів, відповідач виявив, що документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності, які ставлять під сумнів достовірність заявленої вартості транспортного засобу, та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості автомобіля, а саме:

- рахунок-фактура від 17.06.2019 № 91/2019 виданий фірмою "Vitex automobile" жодного відношення до автомобіля немає, оскільки власники згідно технічних паспортів є приватні особи. Рахунок-фактура № 91/2019, в якому покупцем вказаний ОСОБА_1 , оформлений 17.06.2019, проте через п`ять днів після купівлі-продажу, а саме 22.06.2019 вказаний транспортний засіб був переоформлений у Німеччині на іншу фізичну особу - ОСОБА_4 . Крім цього, в рахунку-фактурі зазначений номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, згідно якого власником транспортного засобу був ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ). Вищезазначене свідчить про наявність комісійної та брокерської винагороди компанії "Vitex automobile", яка не включена до митної вартості транспортного засобу та є однією із складових ціни, передбачених пунктом 1 частини 10 статті 58 МК України. Наявність комісійної та брокерської винагороди вливає на митну вартість товару, оскільки згідно з положеннями частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших, комісійні та брокерська винагорода;

- декларантом до митного оформлення не надано підтверджуючих документів, щодо фактичної оплати за товар (банківське платіжне доручення, квитанції, чеки, тощо), що передбачено ч.2 ст.53 та ч.1 ст. 368 МК України. У випадку сплати за транспортний засіб готівкою, слід зазначити, що на території держав - членів Європейського Союзу діють законодавчо встановлені обмеження щодо максимально допустимого розміру проведення розрахунків в готівковій формі;

- у митній декларації та фактурі від 17.06.2019 № 91/2019, акті про проведення митного огляду від 19.06.2019 № UA 20903/2019/40957 наявні розбіжності щодо календарного та модельного року виготовлення: у митній декларації - 2013; а в фактурі, акті - 2014;

- до митного оформлення була подана калькуляція транспортних витрат б/н від 20.06.2019, у якій вартість транспортування складає 79,56 Євро. Слід звернути увагу, що цей документ був складений та підписаний самим позивачем. Жодних документальних підтверджень розміру заявлених витрат на транспортування надано не було.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у Главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребовуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічної правовий висновок встановлений Верховним Судом в постанові від 04.04.2018 по справі №826/27058/15.

Суд вважає сумніви митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості транспортного засобу достатньо обґрунтованими.

За таких обставин, Хмельницька митниця ДФС за допомогою автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" надіслала декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження вартості товару. У відповідь декларант надіслав 24.06.2019 до Хмельницької митниці ДФС копію митної декларації Республіки Німеччина та письмове повідомлення про відсутність змоги надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Позивач жодними доказами не спростував встановлені у ході митного контролю невідповідності та розбіжності у поданих до митного оформлення документах та не доведено обґрунтованості визначення митної вартості транспортного засобу за першим методом.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, відповідач застосував резервний метод.

За змістом статті 368 Митного кодексу України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або невизначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Підпунктом "а" пункту 2 частини 1 статті 57 Митного кодексу України, одним з другорядних методів визначення митної вартості є визначення за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За приписами підпункту 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

При цьому, за приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що оцінка Імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII ГАТТ формулювання підпунктів "а" і "b" дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Суд погоджується з діями відповідача щодо не застосування другорядних методів, а саме 2а (ст. 59 МК), 2б (ст. 60 МК) з причин відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Метод 2в (ст. 62 МК) та метод 2г (ст. 63 МК) не застосовані з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості товару в органі доходів та зборів. Митна вартість ввезеного позивачем автомобіля визначена за резервним методом у зв`язку з наявністю у Митниці цінової інформації з системи АСАУР ДФС 105-2,106-2 про середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції у розмірі 28800 Євро.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідач правомірно застосував резервний метод та визначив митну вартість транспортного засобу на рівні 28800,00 Євро.

Таким чином, посадові особи Хмельницької митниці ДФС у повній мірі реалізували повноваження, передбачені статтями 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребовування додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості імпортованого товару.

В процесі судового розгляду позивач не спростував сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості товару, та не надав жодних із зазначених митницею документів у електронному повідомленні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Хмельницька митниця Державної фіскальної служби України (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29010 , код ЄДРПОУ - 39423132)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький