Справа № 620/1178/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1178/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та просить:

1. Визнати відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах - протиправною.

2. Зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати ОСОБА_1 до загального та пільгового стажу:

- період роботи з 28.05.1986 - 27.06.1986, на посаді учня електрослюсаря у виробничому обєднанні «Донбассантрацит»;

- період роботи з 24.09.1986 - 10.12.1986 на посаді електро-слюсаря на шахті ім. 50 річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції;

- період роботи з 11.03.1987 - 20.04.1987 на шахті ім. «Известия»,

- період служби в армії з 29.06.1987 - 12.05.1989;

- період роботи з 17.07.1989 - 20.03.1990 на посаді гірничого майстра на підземній роботі на шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбассантрацит»

- період роботи на посаді водія 3-го класу на Краснолуцькому АТП-10911 з 19.04.1990 - 02.07.1990;

- період роботи на посаді водія 2-го класу на станції Швидкої допомоги з 30.10.1990 - 04.03.1991;

- період роботи на шахті «Известия» на підземні роботи з 26.02.2004 переведений 09.03.2004 на посаду електрослюсаря 5-го розряду на підземні роботи і звільнений 30.06.2014;

- період роботи у республіці Білорусь 05.12.2014 - 04.08.2016 (довідка і розрахунок заробітної плати додається), на посаді лісника Богушевського лісництва;

- період роботи з 04.11. 2016 -30.11. 2017 на посаді водія ДП Пассервіс;

- період роботи з 05.01.2018 - 14.05.2018 на посаді водія ТОВ «Автотранс»;

- період роботи з 16.05.2018 - 30.11.2018 на посаді водія ТОВ Автотранс;

- період роботи з 30.01.2019 по сьогоднішній день на посаді водія автотранспортних засобів;

- період навчання у Краснолуцькому гірничому технікумі з вересня 1983 року по 24.06.1987.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що разом з заявою про призначення пільгової пенсії, позивач подав відповідачу всі необхідні та достатні докази наявності у нього відповідного загального та пільгового трудового стажу, необхідного для призначення пенсії. Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач діяв не обґрунтовано та безпідставно, чим порушив його права та охоронювані законом інтереси. Також апелянт зазначив, що неможливість надати інші документи, які підтвердять трудовий спеціальний і загальний стаж позивача, пов`язано з тим, що рідне місто позивача, який являється внутрішньо переміщеною особою, в дійсний час, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 05.11.2018 позивач звернувся до Управління із заявою встановленого зразка, щодо переведення на пенсію на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Розділу XIV-1 та п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 11.01.2019 відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії з пославшись на відсутність підстав для такого призначення.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем, при поданні заяви про призначення пенсії, не надано належних документів для підтвердження спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії зазначений в розписці-повідомленні), а згідно трудової книжки неможливо встановити періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу та характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першого цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудовогостажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено, з трудової книжки позивача неможливо встановити періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу та характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи.

Інших належних документів для підтвердження спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії зазначений в розписці-повідомленні) позивачем надано не було.

Так, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, спеціальний стаж позивача за період з 2004 року по 2014 рік - складає 10 років 4 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Загальний страховий стаж позивача складає 15 років 6 місяців 15 днів.

Враховуючи вищевикладене, та у зв`язку з відсутністю документів, які б могли підтвердити право позивача на пенсію на пільгових умовах по Списку №1, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління правомірно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведено належних доводів та не надано достатніх доказів які б свідчили про порушення судом першої інстанції вимог матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюка А.Г.