Справа № 215/5956/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року Справа № 215/5956/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у м.Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась в не підкоренні конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст. ст. 33, 46, 48 Конституції України та притягти до адміністративної відповідальності згідно п.1. ч.1.ст. 20 КАС України, чим встановити формування єдиної правозастосовчої практики правового режиму розгляду заяв;
- зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи для забезпечення позивачу рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, загальнообов`язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні та захисту свободи пересування, вільного вибору місця проживання;
- зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради окремим пунктом рішення надати документи згідно запиту (скарги) від 08.10.2018;
- захистити права позивача на свободу пересування, вільного вибору місця проживання шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради надати довідку про склад сім`ї позивача для призначення усіх видів допомоги і їх визнання окремим пунктом рішення.
03.01.2019 суддею Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденко Ю.Ю. адміністративну справу №215/5956/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було передано за предметною підсудністю Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 адміністративну справу №215/5956/18 було прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
31.01.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов лист Третього апеляційного адміністративного суду за вх. № 5142/19, в якому зазначено про направлення за належністю на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 року у цій адміністративній справі. Разом зі вказаним листом до суду була направлена зазначена апеляційна скарга, в тому числі супровідний лист від 16.01.2019 вих. № 215/5956/18/1662/2019.
25.02.2019 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було зупинено провадження в адміністративній справі № 215/5956/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, до перегляду ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 в порядку апеляційного провадження та 01.03.2019 на виконання пункту 15.5 Розділу II Перехідних положень КАС України Дніпропетровський окружний адміністративний суд направив адміністративну справу №215/5956/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії разом з апеляційною скаргою, яка надійшла до суду 31.01.2019, до Третього апеляційного адміністративного суду.
11.03.2019 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.01.2019 у справі №215/5956/18 (2-а/215/41/19) залишено без руху.
01.07.2019 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто позивачу.
04.07.2019 на виконання вимог ст. 326 КАС України Третій апеляційний адміністративний суд повернув після апеляційного розгляду справу №215/5956/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 провадження в адміністративний справі № 215/5956/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії було поновлено та розгляд справи призначено у судове засідання.
28.08.2019 до суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній проти адміністративного позову заперечував у повному обсязі та просив суд розглянути адміністративну справу без його участі за матеріалами, які знаходяться у справі.
У судове засідання 17.09.2019 позивач та представник відповідача не з`явились, були повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на зазначене, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.10.2018 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до голови Тернівської районної у місті ради Солода В., в якій просив:
- розпорядженням гарантувати право позивача на одержання допомоги і забезпечення для нього рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму відповідно до ст. 46, 48 Конституції України та забезпечити призначення допомоги, копію якого надати позивачу для ознайомлення;
- нормативно-правовим актом на підставі ст. 3,8,19,22,46,68,95 Конституції зобов`язати підлеглих відповідача сплатити внески з доходів позивача до ФСС відповідно до загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- нормативно-правовим актом на підставі ст. 3,8,19,22,46,68,95 Конституції зобов`язати підлеглих відповідача надати математичний розрахунок з поясненнями, з посиланням на норми права відповідно до гарантування права ОСОБА_2 на одержання субсидії на комунальні послуги та інше при реєстрації місця перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 ;
- надати математичний розрахунок з поясненнями, з посиланнями на норми права відповідно до доходу позивача, сплати з нього єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС, із зазначенням посадових осіб, їх службових телефонів, які готують документи для сплати єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС;
- провести службове розслідування і за перевищення посадових обов`язків, халатного відношення до своїх обов`язків головного бухгалтера виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг притягнути до дисциплінарної відповідальності за незнання і відмову надати позивачу механізм відрахувань з єдиного податку внесків до ФСС;
- прийняти рішення про визнання місця перебування позивача з 19.06.2018 за адресою: АДРЕСА_1, за якою позивач надає соціальні послуги інваліду та повідомити про номер наказу чи розпорядження;
- надати довідку про сплату внесків до ФСС за 2014-2018 помісячно стосовно позивача;
- окремим листом пояснити, що людина втрачає відповідно до відсутності стосовно неї відрахувань з єдиного податку внесків до ФСС;
- зазначити установу в Тернівському районі м.Кривий Ріг, яка документує відрахування з єдиного податку внесків до ФСС і ПФУ;
- окремим листом пояснити, які документи, куди потрібно подати позивачу, який потребує соціального захисту для надання державою та органами місцевого самоврядування житла безоплатно, з посиланням на норми законодавства.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня та відповідачем до суду не надана відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 08.10.2018 та будь-які інші документи, які могли б підтвердити належний розгляд скарги позивача та спростувати його правову позицію, викладену в адміністративному позові, щодо бездіяльності відповідача.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду для захисту своїх законних прав та інтересів, які, на його думку, були порушені виконавчим комітетом Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15,16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені у них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».
Частиною 4 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.
Відповідно до ст. 19 вказаного Закону, орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
Суд, перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при розгляді скарги позивача від 08.10.2018 та надання документів відповідно до вказаної скарги приходить до висновку, що відповідачем була допущена бездіяльність щодо ненадання позивачу відповіді на його скаргу та документів, які позивач просив надати.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» не було надано ОСОБА_1 відповідь на скаргу від 08.10.2018.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок довести ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Однак, відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про активні його дії при розгляді скарги позивача від 08.10.2018, а тому вимога позивача про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Терніської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась в не підкоренні конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст. 33,46,48 Конституції України підлягає задоволенню.
Для повного та належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради надати документи згідно запиту (скарги) від 08.10.2018 та надати довідку про склад сім`ї позивача для призначення усіх видів допомоги, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи для забезпечення позивачу рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, загальнообов`язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні та захисту свободи пересування, вільного місця проживання, суд зазначає наступне.
Прийом документів та призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям здійснюється управлінням згідно до Закону України від 01.06.2000 № 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» та згідно до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 № 345.
Жодним з вищевказаних нормативних документів не передбачено особистої присутності заявника у процесі прийняття рішення щодо призначення чи відмови у призначенні допомоги або створення комісії по розгляду кожної конкретної заяви, яка не містить повного пакету документів або містить завідомо неправдиву інформацію, подану заявником.
Згідно з до ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.
Відповідно до п. п. 3,4 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управлінням праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Соціальна допомога може бути призначена і виплачена за місцем фактичного проживання заявника за умови неотримання такої допомоги в органах праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації. Таким чином, перевірити право позивача на призначення йому державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям можливо за наявності у нього реєстрації місця проживання.
Нормативними документами не передбачено у разі відсутності у заявника зареєстрованого місця проживання складати акт про його фактичне місце проживання та на його підставі призначати допомогу.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня заява позивача, з якою він звертався до відповідача про визнання місця перебування з 19.06.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача протягом 15-ти днів індивідуальний актом вжити заходи для забезпечення позивачу на рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму, загальнообов`язкового державного соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності, при нещасному випадку та професійному захворюванні та захисту свободи пересування, вільного місця проживання.
Щодо позовної вимоги про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності згідно п.1. ч.1.ст. 20 КАС України, чим встановити формування єдиної правозастосовчої практики правового режиму розгляду заяв, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною 2 статті 249 КАС України, у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Отже, у разі необхідності, на власний розсуд, та за внутрішнім переконанням суд наділений повноваженнями щодо реагування на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності, тобто, винесення окремої ухвали є правом суду, а не обов`язком.
Дослідивши матеріали справи, правове обгрунтування позиції позивача, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності згідно п.1. ч.1.ст. 20 КАС України, чим встановити формування єдиної правозастосовчої практики правового режиму розгляду заяв.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до ч. 2 ст. КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В адміністративному позові позивачем не ставиться питання про зобов`язання відповідача розглянути його скаргу від 08.10.2018, при цьому, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня відповідь на скаргу позивача від 08.10.2018, а тому не зрозуміло, чи було взагалі надано ОСОБА_1 таку відповідь.
З огляду на викладене та з метою повного та ефективного захисту прав, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути скаргу ОСОБА_1 від 08.10.2018, про дату, час та місце розгляду скарги повідомити позивача.
За положеннями ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат, не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилась в не підкоренні конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст. ст. 33, 46, 48 Конституції України.
Зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради розглянути скаргу ОСОБА_1 від 08.10.2018, про дату, час та місце розгляду скарги повідомити позивача.
Зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради окремим пунктом рішення надати документи згідно запиту (скарги) від 08.10.2018.
Зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради надати довідку про склад сім`ї ОСОБА_1 для призначення усіх видів допомоги і їх визнання окремим пунктом рішення.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко