Справа № 300/440/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7130/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Носа С. П.,

за участю секретаря судового засідання - Кітраль Х. І.,

представника позивача - Сметанікова А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Шумеєм М. В. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправним рішення про коригування митної вартості та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним рішення про коригування митної вартості від 02 січня 2019 року № UA206010/2019/000020/2 та зобов`язати відповідача визнати заявлену ним митну вартість ввезеного транспортного засобу згідно із договором купівлі-продажу.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ним при здійсненні митного оформлення надано всі необхідні та достатні документи в підтвердження заявленої митної вартості ввезеного транспортного засобу, а сама лише відсутність банківського документа про перерахування на рахунок продавця суми вартості імпортованого товару не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості такого товару.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено принцип змагальності, неналежно перевірено законність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. Зазначив, що він надав митному органу документи, які дозволяли перевірити правильність митної вартості товару та здійснити митне оформлення товару за основним методом, оскільки наявність банківських документів не може підтвердити чи спростувати митну вартість товару, а лише вказує на проведення платежу на відповідну суму.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 через уповноваженого представника подав до митного оформлення митну декларацію № UA206010/2018/417252 на придбаний ним у Польщі бувший у використанні легковий автомобіль марки Skoda, модель Octavia, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип двигуна бензин, об`єм двигуна - 1595 см. куб., календарний рік випуску 2005, за ціною 6800 PLN.

До вказаної митної декларації було додано рахунок-фактуру (інвойс) від 15 грудня 2018 року, декларацію про походження товару від 15 грудня 2018 року № 0380, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 24 грудня 2018 року № UA20903/2018/75290, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 19 грудня 2018 року № НОМЕР_3, договір про надання послуг митного брокера від 19 грудня 2018 року, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , копія митної декларації країни відправлення від 19 грудня 2018 року № 18PL451010E0864319.

За результатами перевірки правильності визначення декларантом митної вартості товару, визначеного у декларації, відповідачем запропоновано протягом 10 днів надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити для ідентифікації товару.

02 січня 2019 року уповноважена особа декларанта повідомила відповідача, що до митного оформлення надано всі документи, жодних інших подаватись не буде.

02 січня 2019 року Івано-Франківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000020/2, яким визначила митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 17736 PLN, та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206010/2019/00022.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при здійсненні митного оформлення не надано митному органу документів, які б містили об`єктивні та достовірні відомості на підтвердження митної вартості імпортованого транспортного засобу, що надало правові підстави для витребування додаткових документів для визначення митної вартості товару, за відсутності яких - прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Згідно з частино першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Як визначено у частині третій статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною другою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених декларантом відомостей у поданій ним митній декларації, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості та вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як встановлено з матеріалів справи, імпортований ОСОБА_1 легковий автомобіль було придбано ним у громадянина Республіки Польща для власного користування, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15 грудня 2018 року, згідно з яким сторони встановили вартість автомобіля у розмірі 6800 PLN, що на момент митного оформлення автомобіля становило 50119,95 грн.

Митну вартість вказаного транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації від 29 грудня 2018 року № UA206010/2018/417252, визначено за основним методом.

При цьому, зазначена митна вартість транспортного засобу не визнана митним органом у зв`язку з тим, що подані на підтвердження митної вартості документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Зокрема, з доданих до декларації документів, митним органом встановлено, що декларантом не надано платіжних документів, що стосуються придбаного транспортного засобу.

Крім цього, слід зазначити, що витрати на транспортування є витратами, понесеними покупцем, і мають включатися відповідно до пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України до ціни, що була фактично сплачена, та при цьому, є також складовими митної вартості товару. Натомість, декларантом до митного оформлення не надано документів, що підтверджують витрати, понесені на транспортування, а також витрати у зв`язку із страхуванням оцінюваного товару.

З огляду викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митної вартості імпортованого транспортного засобу за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

В свою чергу, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів свідчить, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо сплати задекларованої вартості за імпортований транспортний засіб, що дає підстави для висновку про обґрунтованість прийняття відповідачем спірного рішення про коригування митної вартості.

Слід зазначити, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідає вимогам законодавства, та містить крім іншого, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне у даному спорі застосувати практику Верховного Суду, зокрема, правову позицію, викладену у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 816/2396/17, відповідно до якої до предмету доказування у цій категорії справ належать як обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, так і обставини щодо подання нової митної декларації у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного висновку про те, погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю, що має значення для вирішення питання про наявність на час розгляду справи між сторонами правового спору із цього питання.

Так, уповноваженою особою позивача 03 січня 2019 року подано нову митну декларацію № UA206010/2019/400154, у графі 43 якої проставлено «6» - тобто визначений декларантом метод визначення митної вартості за резервним методом. У графі 45 «Коригування» зазначено 130724,62 (а.с. 28).

Вказані обставини свідчать про те, що декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу з урахуванням оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, незважаючи на те, що позивач мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України шляхом сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом, чим не скористався та фактично погодився із митною вартістю, визначеною контролюючим органом.

Відтак, оскільки декларант погодився із визначеною митним органом митною вартістю товару, то спір між сторонами фактично вичерпано і підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача про коригування митної вартості немає.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі № 300/440/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року.