Справа № 490/5080/16-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року

Київ

справа №490/5080/16-а

адміністративне провадження №К/9901/21377/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Шарапи В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016 (головуючий суддя: Мамаєва О.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 (головуючий суддя: Лук`янчук О.В., судді: Градовський Ю.М., Кравченко К.В.) у справі №490/5080/16-а за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії починаючи з 17.08.2014, з врахуванням 6 % заробітку за понаднормативний стаж державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та з врахуванням індексації пенсії відповідно до вимог статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням базового місяця - грудня 2010 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що пенсійним органом перерахунок пенсії на виконання судового рішення у справі №490/1713/15-а здійснений без врахування індексації пенсії відповідно до вимог статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням базового місяця - грудня 2010 року, а також без врахування у ній 6 % заробітку за понаднормативний стаж державного службовця.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017, адміністративний позов задоволено.

Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що стаж державної служби позивачки складає понад 16 років, а отже така, з урахуванням положень статті 37 Закону України «Про державну службу», здобула право на пенсію в розмірі 86%; посилання відповідача на правомірність зміни базового місяця у зв`язку із перерахунком пенсії на підставі судового рішення є необґрунтованим, оскільки такий перерахунок здійснювався не в розумінні перерахунку пенсії у зв`язку з вимогами законодавства про черговий перерахунок, а на підставі судового рішення, яким було встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії не були включені для її розрахунку всі складові заробітної плати, у зв`язку з чим суд у справі №490/1713/15-а зобов`язав пенсійний орган здійснити перерахунок, з урахуванням інших складових заробітної плати.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що після перерахунку пенсії позивача за рішенням суду її (пенсії) розмір збільшився на суму, що перевищує розмір індексації, який був виплачений за спірний період. На думку пенсійного органу, оскільки розмір пенсії після перерахунку збільшився, дії Управління щодо зміни базового місяця для індексації пенсії відповідають чинному законодавству.

В частині висновків суду першої та апеляційної інстанцій щодо права позивачки на пенсію виходячи із розрахунку 86% від заробітної плати, касаційна скарга пенсійного органу обґрунтувань та доводів не містить.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

На адресу суду касаційної інстанції від позивача надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких остання з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просила суд залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено в новій редакції.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 19.07.2019 визначений новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23.09.2019 справу прийнято до провадження, здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.

Верховний Суд переглянув оскаржені судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач з 18.12.2010 перебуває на обліку в управління та отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон - №3723-ХІІ).

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, в якому просила признати неправомірними дії пенсійного органу щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії та зобов`язати пенсійний орган здійснити з 17.08.2014 перерахунок пенсії, обчисливши таку виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити повну суму винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, та сплатити належні мені внаслідок такого перерахунку суми.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 адміністративний позов задоволено частково: зобов`язано пенсійний орган здійснити з 17.08.2014 перерахунок пенсії позивача, обчисливши її виходячи з сум заробітної плати, до складу якої включити, крім інших виплат, суми допомоги на оздоровлення за відповідний період та сплатити належні позивачу внаслідок такого перерахунку суми. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.10.2015 постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.06.2015 скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову:

визнано протиправними дії пенсійного органу щодо невключення до складових заробітної плати, при розрахунку розміру пенсії, суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань;

зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії, починаючи з 17.08.2014 з урахуванням складових заробітної плати для призначення пенсії суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Виконуючи судове рішення відповідач здійснив розрахунок пенсії позивача виходячи із розміру 80% від заробітної плати, без врахування понаднормативного стажу роботи з розрахунку 6%, а також змінив базовий місяць для індексації пенсії із грудня 2010 року на серпень 2016 року.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Щодо дій пенсійного органу дій по встановленню нового базового місяця для здійснення індексації пенсії позивача при перерахунку пенсії на виконання судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Відповідно до пункту 5 цього Порядку сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні п. 5 Порядку № 1078.

Отже, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Перерахунок пенсії з урахуванням неврахованих при призначенні пенсії складових є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця для проведення індексації пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №727/5413/17, від 02 жовтня 2018 року у справі №552/3407/17, від 31 липня 2019 року у справі №681/1173/16-а та колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.

У справі, що розглядається, суди встановили, що оскаржувані дії вчинені відповідачем саме під час перерахунку пенсії позивачу за рішенням суду, а отже суперечать наведеним вище висновкам Верховного Суду та є незаконними.

Щодо дій відповідача по здійсненню перерахунку пенсії виходячи із розміру 80% від заробітної плати, без врахування понаднормативного стажу роботи, Верховний Суд зазначає таке.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17, від 03 квітня 2019 року у справі №521/15387/16-а Верховний Суд дійшов такого висновку: «що при перерахунку пенсії відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби, при цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії».

Таким чином, оскільки пенсія позивачу призначена у розмірі 86% від суми заробітної плати, на яку нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, усі подальші перерахунки її пенсії повинні здійснюватися із застосування зазначеного відсотку заробітної плати.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанції доводами касаційної скарги не спростовані.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій - відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 у справі №490/5080/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

С. Г. Стеценко

В. М. Шарапа