Справа № 473/4236/19
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4236/19
РІШЕННЯ

іменем України

"02" жовтня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О., за участі представника позивача Лазар Олександра Олександровича, відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м.Києва та Миколаївським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,які незаконно перебувають в Україні справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Київ та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 року позивач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Київ та Київській області звернувся до суду з позовною заявою до відповідача громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні без зазначення мети такого затримання на шість місяців.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 04.04.2019 року відповідача за їх позовною заявою було примусово видворено за межі території України та затримано з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців з метою забезпечення його видворення за межі території України, але впродовж вказаного строку рішення суду про видворення не виконано через відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації.

Посилаючись на те, що шестимісячний строк затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується 04.10.2019 року, він підлягає продовженню відповідно до статті 289 КАС України, а також наявні умови за яких неможливо забезпечити його примусове видворення, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, рішення суду про його примусове видворення за межі України має бути виконаним, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, суду надав пояснення, що він співпрацював з позивачем з метою ідентифікації своєї особи: через знайомих, які виїхали до Узбекистану і зустрілися з його родичами, було отримано ксерокопію паспорту, яка ним була надана в міграційну службу, також ним було надано заяву-анкету для подальшого відправлення до консульського відділу посольства Узбекистан в м. Києві, отримано сертифікат на повернення до країни належності, але позивач протягом шестимісячного строку його затримання зволікав з проведенням процедури ідентифікації розпочавши її у вересні 2019 року, чим створив штучно перед закінченням цього строку умови, щоб звернутися до суду з вказаним позовом.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 3 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців або осіб без громадянства на території України щодо продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 289 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

Відповідно до ч.ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців або осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземців або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк, або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніше як за п`ять днів до його закінчення орган, за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи є:

1)відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури її ідентифікації;

2)неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Білоцерківського районного відділу УДМС України в Київській області №51 від 09.08.2018 року відповідача ОСОБА_1 було примусово повернено за межі України з підстави порушення ним законодавства України про правовий статус іноземців через відсутність документу, що дає право на виїзд з України та надано строк до 07.09.2018 року для добровільного виконання цього рішення, але у добровільному порядку вказане рішення виконане не було, наслідком невиконання рішення про примусове повернення є звернення органу міграційної служби до суду з позовом про примусове видворення іноземця за межі України.

04.04.2019 року винесено рішення Білоцерківським районним судом Київської області за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Київ та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання для ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців з метою забезпечення видворення з України.

Рішенням суду ці позовні вимоги були задоволені, вирішено затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення видворення з України, але рішення про примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 прийнято судом не було.

Із змісту вказаного рішення суду слідує, що підставою для його задоволення стало порушення відповідачем законодавства України про правовий статус іноземця через відсутність у нього документу, що дає право на виїзд з України, вказане рішення набрало законної сили.

Позивач ознайомившись зі змістом цього рішення суду мав би для усунення протиріччя між мотивувальною частиною рішення та її резолютивною частиною звернутися до суду з заявою про усунення описки чи з заявою про роз`яснення рішення суду, але цього зроблено не було.

Тобто твердження позивача про наявність судового рішення, яким відповідача видворено за межі України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а таким чином за відсутності такого рішення забезпечувати його здійснення, виконувати є незаконним.

Сам позивач повідомляє, що процедуру ідентифікації відповідача ОСОБА_1 завершено в шестимісячний строк, отримано сертифікат на повернення його до країни походження, але кваліфікує його незгоду виїхати 3.10.2019 року авіарейсом як відсутність співпраці з його боку під час процедури ідентифікації.

Не вирішення органом ДМС України до закінчення строку затримання іноземця питання щодо придбання авіаквитка до країни походження не є в розумінні ст. 279 КАС України умовою за якої неможливо ідентифікувати іноземця і за відсутності рішення про примусове видворення відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про продовження строку затримання громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Щодо строків звернення до суду.

Ч.12 ст.289 КАС України передбачає, що про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.

У даному випадку строк затримання відповідача закінчується 4.10.2019 року, а позивач подав позов електронною поштою лише 01.10.2019 року, тобто з порушенням приписів, передбачених ч.12 ст. 289 КАС України.

Доводи представника позивача про поважність причин пропуску строку знайшли своє підтвердження через об`єктивні причини, які викликані значним обсягом роботи визначеної їх повноваженнями, що унеможливило підготовку та подання адміністративного позову і їх слід визнати поважними, а вказаний строк у зв`язку з цим підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити Центральному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби України у м. Київ та Київській області строк звернення до суду, передбачений ч.12 ст. 289 КАС України.

У задоволені позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Київ та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на шість місяців - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Є.Старжинська