Справа № 140/1795/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1795/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д..,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Москальця В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу від 02 травня 2019 року №93-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлення на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації з 03 травня 2019 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 травня 2019 року по день поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 01.10.2008 року була призначена на посаду спеціаліста 1-ої категорії служби у справах дітей Маневицької РДА. У 2011 році за договором-направленням керівника Маневицької райдержадміністрації направлена на денну форму навчання до Львівського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, який закінчила в 2013 році, та отримала диплом магістра і здобула кваліфікацію магістра державного управління. По завершенні навчання продовжила роботу в Маневицькій райдержадміністрації на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців.

10 грудня 2018 року позивача було звільнено із посади на підставі підп. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із скороченням посади про що видано наказ № 111-ос від 10.12.2018 року. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у судовій справі №140/7/19 від 28.02.2019 року вищезазначений наказ визнано протиправним та скасовано, а позивача поновлено на посаді спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації Волинської області з 11 грудня 2018 року. Оскільки судове рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, відповідач на виконання рішення Волинського окружного суду видав наказ, яким поновив ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців з 11.12.2018.

В цей же самий день голова Маневицької райдержадміністрації ОСОБА_5 вручив ОСОБА_1 попередження про наступне вивільнення в якому було зазначено наступне: "Відповідно до розпорядження голови Маневицької адміністрації від 03 січня 2019 року "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної адміністрації» (із змінами) у штатному розписі Маневицької адміністрації відсутня посада головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації у зв`язку із цим Вам пропонуються для переведення наявні вакансії відповідно до кваліфікації… ". Позивач вказує, що зазначене попередження мав би підписати керівник державної служби в адміністрації.

В період з 03.05.2019 по 13.05.2019 позивач перебувала на лікарняному, що

підтверджується копією листка тимчасової непрацездатності серії АДМ №321244 . 14.05.2019 позивачу стало відомо, що відповідно до наказу про звільнення від 02.05.2019 року № 93-ос з 02 травня 2019 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації у зв`язку із відсутністю у штатному розписі вищевказаної посади та відмовою від переведення на іншу рівноцінну посаду державної служби.

Звільнення з посади вважає незаконним, оскільки на думку позивача штатна чисельність працівників відділу ведення Державного реєстру виборців повинна становити 4 посадові особи, поновивши її на роботі 01.03.2019 відповідач тим самим збільшив чисельність працівників ОСОБА_6 райдержадміністрації на одну особу, немає згоди профспілкового комітету на її звільнення, порушена процедура її звільнення, оскільки попередження про її звільнення мав би підписати керівник державної служби в адміністрації.

З врахуванням викладеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 було відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено у даній справі судове засідання на 11:30 08 липня 2019 року.

У відзиві відповідач позову не визнав та пояснив, що в структурі та в штатному розписі районної державної адміністрації відсутня посада головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації. Позивачу після поновлення її на роботі, відразу запропоновано для переведення наявні вакансії як в апараті, так і в структурних підрозділах райдержадміністрації. Оскільки, ОСОБА_1 в категоричній формі відмовилась від запропонованих посад, відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України головою районної державної адміністрації письмово попереджено позивача про наступне вивільнення, надавши двомісячний термін для обрання посади. Однак, 01 березня 2019 року позивачка від підпису на попередженні відмовилася, про що на його оригіналі комісією зроблено відмітку, де вказано, що попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 зачитано вголос та надано їй його копію.

В подальшому жодних дій, що свідчили б про бажання працювати в районній державній адміністрації позивач не вчиняв. Відповідно до п.1 ч.І ст.87 Закону України Про державну службу №889-УІІІ підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

У зв`язку зі спливом терміну попередження позивача про наступне вивільнення та враховуючи відсутність його письмової згоди для переведення на запропоновані посади, наказом керівника апарату від 02 травня 2019 року № 93-ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації у зв`язку із відсутністю у штатному розписі вищевказаної посади та відмовою від переведення на іншу рівноцінну посаду.

За таких обставин, відповідач вважає, що наказ керівника апарату від 02 травня 2019 року № 93-ос "Про звільнення ОСОБА_1 " винесено з урахуванням всіх приписів чинного законодавства, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач вказує на відсутність факту скорочення чисельності державних службовців, на підписання попередження про наступне вивільнення не уповноваженою особою, на відсутність згоди профспілкової організації, а тому з зазначених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 провадження уданій справі було зупинено, суд звернувся до виборного органу первинної профспілкової організації Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про надання згоди чи про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 було відмовлено в зупиненні провадження у справі.

Заслухавши вступне слово сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Наказом керівника апарату Маневицької районної державної адміністрації від 10 грудня 2018 року № 111 -ос „Про звільнення ОСОБА_1 ", ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації. Підставою для прийняття цього наказу було розпорядження голови районної державної адміністрації від 28 вересня 2018 року № 424 „Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації", яким відділ ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації ліквідовано, а створено сектор ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації з чисельністю 2 штатні одиниці.

У зв`язку з тим, що райдержадміністрацією порушено вимоги статті 49-2 КЗпП України, а саме: при звільнені не запропоновано позивачу всі вакантні посади, які існували на момент звільнення, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (справа № 140/7/19) скасовано наказ керівника апарату Маневицької районної державної адміністрації від 10 грудня 2018 року № 111-ос „Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації.

На виконання вищевказаного рішення суду заступником керівника апарату-начальником відділу з питань внутрішньої та інформаційної політики апарату райдержадміністрації від 01 березня 2019 року № 25-ос скасовано наказ керівника апарату Маневицької районної державної адміністрації від 10 грудня 2018 року № 111-ос „Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено позивача з 11 грудня 2018 року на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації та виплачено заробіток за час вимушеного прогулу, тобто виконано рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи, що в структурі та в штатному розписі районної державної адміністрації відсутня посада головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької райдержадміністрації позивачу 01.03.2019 ОСОБА_1 була попереджена про наступне вивільнення і їй було запропоновано для переведення наявні вакансії як в апараті, так і в структурних підрозділах райдержадміністрації. Позивач від підпису на попередженні відмовилася, про що на його оригіналі комісією зроблено відмітку, де вказано, що попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 зачитано вголос та надано їй його копію.

У зв`язку зі спливом терміну попередження позивача про наступне вивільнення та враховуючи відсутність її письмової згоди для переведення на запропоновані посади, наказом керівника апарату від 02 травня 2019 року № 93-ос „Про звільнення ОСОБА_1 ", позивача було звільнено з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації у зв`язку із відсутністю у штатному розписі вищевказаної посади та відмовою від переведення на іншу рівноцінну посаду.

Перевіряючи законність звільнення ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба -це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Маневицької РДА від 01.10.2008 року №96-ОС ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста І-ої категорії служби у справах дітей РДА.

Розпорядженням Маневицької РДА від 22.01.2010 року №7-ОС призначено позивача на посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації.

29.03.2013 року розпорядженням Маневицької РДА №31-ОС ОСОБА_1 з 01.04.2013 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації, як таку що закінчила Львівський регіональний інститут державного управління Національної академії державного управління при Президентові України за спеціальністю "Державне управління".

28.09.2018 за №424 головою Маневицької РДА прийнято розпорядження "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації", яким з метою оптимізації чисельності працівників райдержадміністрації з 10 грудня 2018 року передбачено: пункт 1 "ліквідувати відділ ведення Держаного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації чисельністю 3 штатні одиниці"; підпункт 2 пункту 2 "скоротити посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації - 1 штатна одиниця"; підпункт 1 пункту 3 "утворити сектор ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації чисельністю 2 штатних одиниці".

04.01.2019 за №3 головою Маневицької РДА прийнято розпорядження "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації", яким було ліквідовано сектор ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації чисельністю дві штатні одиниці, скорочено посади завідувача та провідного спеціаліста сектору ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації. Цим розпорядженням було утворено відділ ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації чисельністю 3 штатних одиниці та уведено посади: начальника відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації - 1 штатна одиниця; провідного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців Маневицької районної державної адміністрації - 2 штатних одиниці.

Отже на момент поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації та її попередження про наступне вивільнення така посада згідно зазначених розпоряджень у Маневицькій районній державній адміністрації була відсутня.

На думку суду, відповідач Маневицька РДА у даній справі довела правомірності оскаржуваного наказу про звільнення позивача, з огляду на таке.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 38 Конституції України громадянам гарантовано рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною шостою зазначеної статті Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із правових гарантій захисту громадян від незаконного звільнення з роботи є встановлений законами України вичерпний перелік підстав для звільнення працівника.

Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення державних службовців у межах спірних правовідносин регулюється Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) як загальним законом, та Законом України "Про державну службу", як спеціальним законом.

Згідно зі статтею 1 КЗпП України, Кодекс законів про працю регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Статтею 3 КЗпП України передбачено, що законодавством про працю, яке відповідно до статті 4 КЗпП України складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього, регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Таким чином, правовідносини у сфері державної служби регулюються Законом України "Про державну службу", який є спеціальним актом вищої юридичної сили в системі законодавства про державну службу та визначає особливості правового регулювання у цій сфері, а тому його положенням у процесі правозастосування надається перевага над положеннями Кодексу законів про працю України. При цьому, положення Кодексу законів про працю України застосовується лише у випадку не урегульованості або неповної урегульованості трудових правовідносин осіб, які мають статус державного службовця.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України "Про державну службу".

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина перша статті 5 Закону).

Даний спір виник з відносин проходження публічної служби ОСОБА_1 , як державного службовця в райдержадміністрації.

Відносини щодо підстав та порядку припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення врегульовано положеннями статей 83-90 Закону України "Про державну службу". Так, пунктом 4 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" передбачено, що державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення у випадках, передбачених статтею 87 вказаного Закону. Зокрема, пунктом 1 частини першої статті 87 Закону передбачено, що державна служба за ініціативою суб`єкта призначення припиняється у випадку скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу, реорганізації державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як встановлено судом головою Маневицької РДА прийнято розпорядження від 28.09.2018 року №424 "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації", яким з метою оптимізації чисельності працівників райдержадміністрації з 10 грудня 2018 року передбачено в т.ч.: пункт 1 "ліквідувати відділ ведення Держаного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації чисельністю 3 штатні одиниці"; підпункт 2 пункту 2 "скоротити посаду головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації - 1 штатна одиниця"; підпункт 1 пункту 3 "утворити сектор ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації чисельністю 2 штатних одиниці".

Також, 04.01.2019 за №3 головою Маневицької РДА прийнято розпорядження "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації", яким було ліквідовано сектор ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації чисельністю дві штатні одиниці, скорочено посади завідувача та провідного спеціаліста сектору ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації. Цим розпорядженням було утворено відділ ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації чисельністю 3 штатних одиниці та уведено посади: начальника відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації - 1 штатна одиниця; провідного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців Маневицької районної державної адміністрації - 2 штатних одиниці.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Проте, відповідно до частини третьої статті 36 КЗпП України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 19 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", навіть у разі зміни власника підприємства (установи, організації), чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

З зазначених розпоряджень голови Маневицької РДА вбачається, що посада головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації, яку обіймала ОСОБА_1 була скорочена, а була утворена посада - ; провідного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців Маневицької районної державної адміністрації.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частин першої, другої і третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Отже, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 01 квітня 2015 року № 6-40цс15, від 01 липня 2015 року № 6-491цс15, від 09.08.2017 року у справі № 6-1264цс17.

Судом встановлено, 01.03.2019 ОСОБА_1 було попереджено про наступне вивільнення та запропоновано 14 вакантних посад, про те своєї згоди для переведення на одну із зазначених вакансій ОСОБА_1 не надала.

Суд вважає, що відповідач належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача, запропонувавши їй зазначені у попереджені посади.

Також, відповідно до рішення профкому працівників райдержадміністрації від 19 вересня 2019 року протокол №3, профком дав згоду на звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що у зв`язку з поновленням позивача на посаді чисельність працівників збільшилася на одну одиницю, а посада головного спеціаліста ведення Державного реєстру виборців фактично знову почала існувати у структурі Маневицької районної державної адміністрації, оскільки така посада була скорочена розпорядженням від 28.09.2018 за №424 голови Маневицької РДА, а при створенні відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації, розпорядження від 04.01.2019 за №3 голови Маневицької РДА, така посада не була введена.

Також, на думку суду, не може бути підставою для поновлення на посаді позивача ОСОБА_1 , підписання попередження про наступне вивільнення головою райдержадміністрації, а не керівником апарату райдержадміністрації.

Щодо правомірності скорочення посади головного спеціаліста ведення Державного реєстру виборців, а саме про визнання протиправним та скасування пункту 3 розпорядження голови Маневицької районної державної адміністрації від 04 січня 2019 року №3 "Про упорядкування структури та граничної чисельності працівників Маневицької районної державної адміністрації"; зобов`язання привести штат відділу ведення Державного реєстру виборців апарату Маневицької районної державної адміністрації у відповідність до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року №943 "Деякі питання утворення органів (відділів) ведення та регіональних органів (відділів) адміністрування Державного реєстру виборців" суд зазначає, що зазначена позовна вимога була предметом розгляду у адміністративній справі №140/1796/19.

З врахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Маневицька районна державна адміністрація Волинської області (44600, Волинська область, Маневицький район, селище міського типу Маневичі, вулиця Незалежності, будинок 30, ).

Повне рішення суду буде складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя В.Д. Ковальчук