Справа № 0740/861/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7214/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Микуляк П.П.,

час ухвалення рішення - 30.05.2019 року, 15:41 год.,

місце ухвалення рішення - м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 07.06.2019 року,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що Акт інспекційного відвідування ФОП на підставі, якого винесено Протокол про адміністративне правопорушення №ЗК 276/221/АВ/П/ПТ та винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК 276/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 від 10 липня 2018 року позивачу вручений не був. А тому позивачу невідомо на підставі якого наказу та направлення було проведене інспектування, яке розпочате 22.06.2018 року та на підставі якого на позивача накладено штрафні санкції. Вважає, що інформація, яка міститься в Акті інспекційного відвідування не відповідає інформації, що міститься в Постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК 276/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 від 10 липня 2018 року, тому дії відповідача є незаконними, а оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм закону та підлягає скасуванню. На момент винесення оскаржуваної постанови Управління Держпраці у Закарпатській області його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, відтак він був позбавлений брати участь у розгляді справи, надавати відповідні пояснення та інші докази, користуватися правовою допомогою, що є порушенням п.6-7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю і зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 року. Судом першої інстанції не враховано, що фактично позапланова перевірка здійснювалася 18-19 червня 2018 року інспекторами Ситою І.Ю . та Папковим В.С. та повторна 22-23.06.2018 року, тобто чотири дні, що є порушенням вимог Закону України «Про основні засади Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Більше того, оскаржувана постанова винесена через 17 днів з дня складання акта, що є порушенням п.3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю і зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 року

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання позивача про відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки таке подається позивачем повторно, не підтверджується належними та допустимими доказами і явка позивача в суді апеляційної інстанції не визнана судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК 276/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 від 10 липня 2018 року винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, та на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу Законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

П.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення № 96) передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп. 6 п. 4 Положення № 96).

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (пп. 5 пункту 6 Положення № 96).

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (Пункт 7 Положення № 96).

Ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) надано визначення поняттю державного нагляду (контролю), відповідно якої це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

З огляду на викладене, Управління Держпраці у Закарпатській області це територіальний орган Державної служби України з питань праці, вповноважений, серед іншого на здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 295 (далі Порядок № 295).

П. 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Ст. 2 Закону № 877-V встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Наведеними нормами встановлено, що дія Закону № 877-V поширюється, зокрема, на органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, які, здійснюють заходи контролю у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Таким чином, й управління Держпраці у Закарпатській області при реалізації повноважень щодо державного нагляду (контролю) має діяти з обов`язковим врахуванням положень Закону № 877-V.

Ст. 3 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється, серед іншого, за принципами: гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). (ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V).

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. (ч. 1 статті 7 Закону №877-V).

П. 5 Порядку № 295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Так, п. 3 Порядку № 295 встановлено, що інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V встановлено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Судом встановлено, що 31 травня 2018 року на адресу Управління Держпраці у Закарпатській області надійшла заява працівника ОСОБА_4 щодо порушень фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства про працю в частині не оформлення саме з ним трудових відносин, не виплати саме йому заробітної плати в розмірі 18000 грн.( а.с. 78)

З метою здійснення інспекційного відвідування особи ФОП ОСОБА_1 було винесено направлення на проведення інспекційного відвідування №600 від 13.06.2018р. (а.с. 69) Проведення інспектування доручено головним державним інспекторам Попкову В.С., Сита І.Ю. та Юртину В.Ф. Строк дії направлення встановлено з 14.06.2018р. по 24.06.2018р.

Про хід та результати проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 в період з 15.06.2018 року по 19.06.2018 року головні державні інспектори ОСОБА_5 та Сита І.Ю. керівництву Управління Держпраці у Закарпатській області не повідомили. Жодних актів інспекційного відвідування та приписів відносно ФОП ОСОБА_1 ними до Управління в цей час на реєстрацію не подано.

Вищевказане підтверджено довідкою Управління від 18.09.2018 року за №07-04/3570 та витягами із журналів реєстрації актів та інспекційних відвідувань (а.с.51-53).

З метою з`ясування всіх обставин, зазначених в скарзі ОСОБА_4 керівництвом Управлінням Держпраці у Закарпатській області було доручено головному державному інспектору Юртину В.Ф. на підставі існуючого та діючого направлення від 13.06.2018 року №600 (строк дії направлення до 24 червня 2018 року), провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 (а.с. 69)

Так 22 червня 2018 року було здійснено перевірку додержання законодавства про працю щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин, результати якої зафіксовано в Акті інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №ЗК276/221/АВ від 23 червня 2018 року. ( а.с. 70)

В Акті зазначено, що під час проведення інспекційного відвідування. за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , було встановлено, що на момент проведення перевірки заборговану заробітну плату було виплачено.

Вказаний факт додатково підтверджений особистим поясненням гр. ОСОБА_4 , який претензій з виплати заробітної плати не має, всі спірні питання між ними вирішені (а.с.80). Вказану інформацію було підтверджено і самим ФОП ОСОБА_1 .

В Акті також зазначено, що ФОПу було запропоновано надати письмове пояснення щодо оформлення трудових відносин з ОСОБА_4 та виплати йому заробітної плати і надати, для перевірки: табелі обліку використання робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, але ФОП відмовився у наданні пояснень та заявив, що вище вказані документи вилучені правоохоронними органами, при цьому жодних доказів про їх вилучення не надав (а.с.70-77).

На підставі Акту інспекційного відвідування №ЗК 276/221/АВ від 23 червня 2018 року, відповідачем було прийнято Припис про усунення виявлених порушень №ЗК276/221/АВ/П від 23 червня 2018 року, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця усунути порушення ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, а саме зобов`язано укласти трудові договори з найманими працівниками та повідомити органи ДФС про прийом працівників.

05 липня 2018 року інспектором відповідача також було складено акт про відмову від підпису №ЗК/276/221/АВ-ВП, в якому було зазначено, що станом на 05 липня 2018 року підписаний примірник акту інспекційного відвідування №ЗК 276/221/АВ від 23 червня 2018 року та припису №ЗК276/221/АВ/П від 23 червня 2018 року не було повернуто позивачем на адресу інспекції.

В подальшому, відповідачем було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою №ЗК276/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121 від 10 липня 2018 року, якою накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 111690,00 грн.

Крім того, 05 липня 2018 року відповідачем відповідно до вимог закону було складено протокол про адміністративне правопорушення №ЗК276/221/АВ/П/ПТ у якому зазначається про те, що ФОП ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за місце здійснення діяльності чим порушив вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України (а.с. 85-86).

Постановою Хустського районного суду від 13.09.2018р. ( справа №309/1922/18), визнано винним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та встановлено, що останній допустив до виконання роботи з технічного обслуговування та ремонту автомобілів найманого працівника ОСОБА_4 без укладення з ним трудового договору чим порушив вимоги Кодексу законів про працю України.( а.с.126) Вказане рішення суду набрало законної сили.

Відтак, колегія суддів зазначає, що дії відповідача стосовно інспекційного відвідування позивача, розпочатого 22.06.2018 року є законними, а позовні вимоги з визнання таких дій незаконними задоволенню не підлягають. Поряд з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем допущено порушення процедури розгляду справи та накладення стягнення на позивача.

Так, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 ( далі - Порядок № 509 (в редакції, що діяла на момент правовідносин між сторонами спору).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Насамперед, колегія суддів звертає увагу на те, що штраф у розмірі 111690 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною.

За обставинами цієї справи, лист від 05.07.2018 № 07-02/2330 про розгляд справи про накладення штрафу 10.07.2018 о 11:30, за адресою м. Ужгород, вул.Минайська,16 було скеровано позивачу шляхом направлення телефонограми 05.07.2018 року о 09.39 на номер телефону НОМЕР_1 . Проте в матеріалах справи відсутня відповідна позначка засвідчена підписом особи, що здійснила таке повідомлення, як це передбачено п.6 Порядку №509, відсутні дані про те, що вказаний у повідомлені номер телефону належить позивачу і відсутні дані, що позивач отримав згадану телефонограму і відповів на виклик. Обставин ж , які б свідчили про ухилення від отримання повідомлення судами не встановлено.

Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. За таких обставин, постанова про накладення штрафу є протиправною і повинна бути скасована судом апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі № 0740/861/18 - скасувати та постановити нове рішення, яким позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10 липня 2018 року №ЗК276/221АВ/П/ПТ-ТД-ФС-121.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.