Справа № 280/1995/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Справа № 280/1995/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Киселя Р.В. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, 69001) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач, після уточнення позовних вимог, просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року; зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року; зобов`язати відповідача скасувати нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що у період з 2006 року по листопад 2018 року вона перебувала на податковому обліку як фізична особа-підприємець - платник єдиного податку ІІ групи, без найманих працівників. Після припинення підприємницької діяльності позивач звернулась до відповідача з метою з`ясування питань щодо нарахування та сплати ЄСВ. З відповіді, отриманої у грудні 2018 року, позивач дізналась, що працівниками контролюючого органу 14.02.2018 позивача було поставлено на податковий облік як самостійно зайняту особу з ознаками незалежної професійної діяльності. Також, у відповіді містилась інформація щодо нарахування та оплати ЄСВ.

На переконання позивача, приписи Порядку обліку платників податків і зборів (далі - Порядок) та положення Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлюють лише обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, у відповідних нормативних актах відсутній обов`язок контролюючого органу самостійно ставити на облік особу, яка вже взята на відповідний облік. Крім того, позивач зауважив, що Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI) не передбачає порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності, позивач оцінює дії відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року як протиправні, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою від 06.05.2019 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

27.05.2019 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову із уточненою позовною заявою.

Ухвалою від 03.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін на 26.06.2019.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.06.2019 відкладено судове засідання 17.07.2019.

15.07.2019 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідно до Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності. За приписами абзацу 3 ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5, 5-1 ч. 1 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Представник відповідача зауважив, що згідно з реєстраційними даними АІС Податковий блок у зв`язку з проведеною інвентаризацією особового рахунку платника за кодом 71040000 за позивачем як адвокатом станом на 24.05.2019 обліковується заборгованість зі сплати ЄСВ у розмірі 7336,84 грн. Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. З огляду на викладені обставини, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідача зареєстровано як юридичну особу - орган державної влади.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач у період з 31.05.2006 по 09.11.2018 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Також, позивач є самозайнятою особою та здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність.

Позивач, крім іншого, є платником єдиного податку (вид господарської діяльності - 68.10 Діяльність у сфері права), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва платника єдиного податку серія А № 335195 (а.с.14).

Після внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачем як фізичною особою-підприємцем остання звернулась до відповідача з листом від 15.11.2018 № б/н щодо з`ясування правильності та відповідності нормам діючого законодавства оподаткування та сплати ЄСВ.

Листом від 04.12.2018 № 11586/14/08-01-50-07 «Про надання відповіді» відповідач поінформував позивача, що контролюючими органами здійснюється аналіз публічних реєстрів, які оприлюднюються уповноваженими органами, та вживаються відповідні заходи для постановки на податковий облік за основним місцем обліку з ознакою «платник не подав заяву про взяття на облік» стосовно фізичних осіб, які за даними публічних реєстрів здійснюють незалежну професійну діяльність індивідуально, та які не перебувають на обліку чи зняті з обліку в контролюючих органах як самозайняті особи.

Також, у листі від 04.12.2018 № 11586/14/08-01-50-07 «Про надання відповіді» зазначено, що в результаті проведеного аналізу працівниками відповідача 14.02.2018 було встановлено ознаку незалежної професійної діяльності по позивачу (а.с.10-11).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, суд виходить із такого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

У свою чергу, незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Згідно з п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, за приписами пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Таким чином, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Наведені положення законодавства кореспондуються з ч. 4 п. 6.7 Розділу VI Порядку, згідно з яким якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності.

Згідно з п.178.1, п.178.2 ст.178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно зі ст. 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом167.1статті167цьогоКодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Пунктом 3 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI регламентовано, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, базою нарахування є сума, що визначається такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч. 5 ст. 8 аналізованого нормативно-правового акту єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI, тобто для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до п.19 розділу IV Порядку особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є фізичними особами-підприємцями, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

Із наведених вище положень податкового законодавства вбачається, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно ст. 178 Податкового кодексу України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства. До того ж, у контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI не передбачений порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Натомість, питання сплати ЄСВ регулюється не тільки даним нормативно-правовим актом, але і приписами ПК України, які є взаємопов`язані та повинні досліджуватися в сукупності.

Судом встановлено, що у період з 31.05.2006 по 09.11.2018 позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Натомість, після здійснення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності вона залишилась самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність, а також платником єдиного податку (вид господарської діяльності - 68.10 Діяльність у сфері права), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва платника єдиного податку серія А № 335195 (а.с.14).

15.11.2018 позивач звернулась до відповідача з листом № б/н, зміст якого полягав у з`ясуванні правильності та відповідності нормам діючого законодавства оподаткування та сплати ЄСВ.

Листом від 04.12.2018 № 11586/14/08-01-50-07 «Про надання відповіді» відповідач поінформував позивача, що контролюючими органами здійснюється аналіз публічних реєстрів, які оприлюднюються уповноваженими органами, та вживаються відповідні заходи для постановки на податковий облік за основним місцем обліку з ознакою «платник не подав заяву про взяття на облік» стосовно фізичних осіб, які за даними публічних реєстрів здійснюють незалежну професійну діяльність індивідуально, та які не перебувають на обліку чи зняті з обліку в контролюючих органах як самозайняті особи. Також, у листі від 04.12.2018 № 11586/14/08-01-50-07 «Про надання відповіді» зазначено, що в результаті проведеного аналізу працівниками відповідача 14.02.2018 було встановлено ознаку незалежної професійної діяльності по позивачу (а.с.10-11).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність за кодом КВЕД 69.10 (діяльність у сфері права) та адвокатську діяльність фактично займалась одним і тим же видом діяльності. Відповідно, у позивача за період з лютого 2018 року по квітень 2019 року не виникало обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності та, відповідно, подвійне оподаткування.

У свою чергу, законодавець не наділяв дискреційними повноваженнями на власний розсуд здійснювати реєстрацію, зокрема відповідача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась у питанні імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків. Так, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача скасувати реєстрацію позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, а також зобов`язати контролюючий орган скасувати нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки дій відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, з метою захисту майнових прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача скасувати реєстрацію позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, а також зобов`язати контролюючий орган скасувати нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Таким чином, на переконання суду, позовні вимоги у відповідній частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, доведено протиправність дій відповідача щодо реєстрації позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, а також наявність правових підстав для зобов`язання відповідача скасувати реєстрацію позивача в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року, а також зобов`язати контролюючий орган скасувати нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав достатніх та переконливих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанціями від 24.04.2019 (а.с. 3) та від 24.05.2019 підтверджується сплата позивачем судового збору у загальному розмірі 2305,20 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 - 10, 14, 90, 139, 143, 241 - 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, 69001 , ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області щодо реєстрації ОСОБА_1 в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Зобов`язати Вознесенівське управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області скасувати реєстрацію ОСОБА_1 в реєстрі страхувальників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Зобов`язати Вознесенівське управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області скасувати нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність з 14 лютого 2018 року по 10 квітня 2019 року.

Судовий збір у розмірі 2305,20 грн. (дві тисячі триста п`ять гривень двадцять копійок) присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 14, м. Запоріжжя, 69001, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль