Справа № 360/2491/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа №360/2491/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 360/2491/19 (головуючий І інстанції Секірська А.Г., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області (далі - УСЗН Кремінської РДА, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність УСЗН Кремінської РДА щодо ненарахування та невиплати допомоги одинокій матері з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати УСЗН Кремінської РДА здійснити нарахування та виплату допомоги одинокій матері з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати протиправною бездіяльність УСЗН Кремінської РДА щодо ненарахування та невиплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року, в тому числі доплати до вищезазначеного розміру допомоги з 01.04.2015 року;

- зобов`язати УСЗН Кремінської РДА здійснити нарахування та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.08.2014 року по 28.02.2018 року, в тому числі доплати до вищезазначеного розміру допомоги з 01.04.2015 року (т. 1 а.с. 4-10).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року позов задоволений частково:

- визнано протиправною бездіяльність УСЗН Кремінської РДА Луганської області щодо нездійснення розрахунку та виплати допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 1 серпня 2014 року по 31 грудня 2017 року;

- зобов`язано УСЗН Кремінської РДА Луганської області вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , як особі, яка має статус одинокої матері, щомісячної соціальної допомоги в розмірі, передбаченому статтею 18-3 Закону України від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми», на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 1 серпня 2014 року по 31 грудня 2017 року;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (т. 2 а.с. 50-58).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що суд в рішенні зазначив, що відповідач не позбавлений можливості визначити розмір належної позивачу допомоги за період з липня 2015 року по грудень 2017 року, але апелянт вважає, що за вказаний період не має такої можливості підтвердити чи спростувати дані про доходи, надані позивачем, оскільки остання до січня 2018 року проживала на непідконтрольній Україні території. Крім того, вважає помилковим посилання суду в рішенні на постанову Верховного Суду від 04.02.2019 року у справі № 199/2661/16-а, оскільки обставини у справі № 199/2661/16-а істотно відрізняються від обставин у цій справі (т. 2 а.с. 72-74).

Сторони звернулися з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині незадоволених позовних вимог рішення суду не оскаржено.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Кремінської РДА.

11.10.2018 року позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 11.10.2018 року № (т. 1 а.с.18).

Посвідчення особи, яка має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, видано ОСОБА_1 УСЗН Кремінської РДА 16.03.2018 року (т.1 а.с. 27).

Позивач має трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мають статус внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (т. 1 а.с. 19-24).

19.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям на доньку ОСОБА_3 , 2010 року народження, та сина ОСОБА_6 , 2013 року народження, та допомоги малозабезпеченим сім`ям (т. 1 а.с. 224-226).

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО № 77 від 31.01.2018 року вирішено призначити соціальні виплати ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 228).

Рішенням відповідача від 14.02.2018 року позивачу призначено допомогу одиноким матерям на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року (т. 1 а.с. 222-223).

19.01.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення заборгованості за період з вересня 2014 року по грудень 2017 року з допомоги одинокій матері на ОСОБА_3 , 2010 року народження, та з допомоги по догляду за дитиною на ОСОБА_6 , 2013 року народження, та допомоги малозабезпеченим сім`ям (т.1 а.с. 32).

20.02.2018 року за № 765 відповідачем надано позивачу відповідь на звернення від 19.01.2018, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 16.01.2018 року перебуває на обліку в УСЗН як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та 19.01.2018 року звернулась до управління з заявою та документами для призначення допомоги одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». 31.01.2018 року відбулось засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, на якій було детально розглянуто заяву і прийнято рішення про призначення соціальних виплат з місяця звернення згідно постанови КМУ № 365.

Щодо питання про відновлення виплати заборгованості, в листі зазначено, що призначення державних допомог сім`ям з дітьми та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751, та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250. Відповідно до пункту 54 Порядку у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім`ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення. Відповідно до пункту 8 Порядку № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Бідь -яких інших положень щодо повернення невиплачених сум допомоги сім`ям з дітьми та малозабезпеченим сім`ям чинним законодавством не передбачено, тому повернути кошти з 2014 року згідно чинного законодавства неможливо (т.1 а.с. 34).

Аналогічні відповіді надавалися відповідачем листами від 14.02.2018 року № 28-1/543 на звернення на «Урядову гарячу лінію» від 20.01.2018 року № ЧО-7759616 (т. 1 а.с. 35, т. 2 а.с. 8-10), від 02.03.2018 року № 983 на звернення від 09.02.2018 року (т. 1 а.с. 36-37, т. 2 а.с. 11-14).

14.03.2018 року за № 28-3/803 відповідачем направлено ОСОБА_1 лист у відповідь на звернення на «Урядову гарячу лінію» від 23.02.2018 року № ЧО-7759616/2 та від 25.02.2018 № ЧО-7873823, з зазначенням, що з 16.01.2018 року заявник отримує допомогу одиноким матерям з 01.01.2018 року по 30.06.2019 року - 1602,00 грн. Щодо повторного питання про відновлення виплати заборгованості допомоги при народження дитини та малозабезпеченим сім`ям, у неодноразових відповідях на попередні звернення на «Урядову гарячу лінію» та особисті звернення до УСЗН було надано детальні, розгорнуті відповіді згідно чинного законодавства. З приводу надання відповіді, завіреної мокрою печаткою, з посиланням на п. 73 Інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді Міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1242, зазначено, що відповідь на звернення заявник отримала на фірмовому нумерованому бланку суворої звітності Кремінської РДА за підписом голови райдержадміністрації, печатка у такому випадку не ставиться (т. 1 а.с. 38-39,16, т. 2 а.с. 24-25, 26, 27).

14.03.2018 року за № 28-3/802 відповідачем ОСОБА_1 надано відповідь на звернення на «Урядову гарячу лінію» від 28.02.2018 року № ЧО НОМЕР_1 , згідно з якою на попередні звернення заявника про відновлення виплати заборгованості на «Урядову гарячу лінію» та неодноразові особисті звернення до УСЗН були надані детальні, вичерпні відповіді згідно чинного законодавства. У разі будь-яких змін у чинному законодавстві з приводу відновлення виплат відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» заявника обов`язково буде повідомлено додатково (т.1 а.с. 40, т. 2 а.с. 15).

21.03.2018 року за № 28-3/878 відповідачем надано позивачу відповідь на звернення на «Урядову гарячу лінію» від 10.03.2018 року № ЧО-77596116/3 щодо залишення звернення без розгляду на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян» (т. 2 а.с. 17-18).

23.03.2019 року за № 28-3/900 відповідачем направлено позивачу лист на звернення на «Урядову гарячу лінію» голови Луганської обласної державної адміністрації від 19.03.2018 року № ГЛ-00693-18 щодо виплати соціальної допомоги з 2014 року, згідно з яким звернення було розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з питань розгляду звернень громадян. Комісія, керуючись статтею 8 Закону України «Про звернення громадян» вирішила надалі не розглядати повторні звернення, оскільки роз`яснення були надані згідно чинного законодавства у попередніх зверненнях на «Урядову гарячу лінію» від 20.01.2018 року № ЧО-7759616, від 23.02.2018 року № ЧО-7759616/2, від 25.02.2018 року № ЧО-7873823 та від 28.02.2018 року № ЧО-7882516 (т. 1 а.с. 41).

Відповідь подібного змісту надано відповідачем листом від 05.04.2018 року за № 28-1/1038 на звернення ОСОБА_1 від 13.03.2018 року до Кремінського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури (т. 1 а.с. 42, т. 2 а.с. 19-20).

18.04.2018 року за вих. № 91-455-18/ВР Міністерством соціальної політики України народному депутату України ОСОБА_10 направлено лист «Про результати розгляду звернення ОСОБА_1 », в якому, зазначено, що за інформацією Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 (1982 р.н.) має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (2004, 2010 та 2013 р.н.), перебуває на обліку в УСЗН Кремінської РДА, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видано заявнику 16.01.2018 року. Рішення про призначення допомог ОСОБА_1 були прийняті на засіданнях комісії, утвореної Кремінською РДА, на підставі заяви від 19.01.2018 року про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, заяви від 19.01.2018 року про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, та заявою від 12.03.2018 року про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Заявниці призначено: державну допомогу на дітей одиноким матерям на двох дітей (2010 та 2013 р.н.) у розмірі 1602,00 грн. - з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року щомісячно; державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 5146,12 грн. - з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року щомісячно; щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 2400,00 грн. - з 19.01.2018 року по 19.02.2018 року, 3442,00 грн - з 20.01.2018 року по 18.03.2018 року, 3221,00 грн. - з 19.03.2018 року по 18.05.2018 року, 3000,00 грн. - з 19.05.2018 року по 18.07.2018 року щомісячно. У зв`язку з тим, що звернення про продовження виплати допомоги при народженні дитини надійшло після спливу дванадцяти місяців з моменту припинення, права на призначення зазначеної допомоги заявниця не набула. На сьогодні загальний розмір державної допомоги, призначеної ОСОБА_1 , становить 9969,12 грн. щомісячно, заборгованість з виплати зазначених видів допомоги відсутня (т.1 а.с. 43).

Лист аналогічного змісту від 23.04.2018 року № 1742/0/112-18/204 надісланий позивачу (т.1 а.с. 46).

19.04.2018 року за № 4/2466-31 Департаментом соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації надано ОСОБА_1 відповідь на звернення до Міністерства соціальної політики України, в якій, зокрема, зазначено, що 19.01.2018 року заявник звернулася до УСЗН Кремінської РДА з заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям та виплату заборгованості з цієї допомоги з вересня 2014 року, 31.01.2018 року Комісією прийнято рішення про призначення соціальних виплат з місяця звернення згідно із пунктом 54 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751. Допомогу на дітей одиноким матерям призначено на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 1602,00 грн., заборгованість відсутня. 12.03.2018 року заявник звернулася до УСЗН з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, 06.04.2018 року комісією по розгляду неординарних питань з призначення усіх видів соціальної допомоги розглянута заява, згідно з витягом з протоколу комісії від 06.04.2018 року № 3 надано право для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 10.04.2018 року УСЗН прийнято рішення про призначення зазначеної допомоги на період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 5146,12 грн. З огляду на вищезазначене, 22.03.2018 року під керівництвом заступника голови Кремінської РДА відбулося засідання комісії з розгляду звернень громадян, на якому було надано ґрунтовні роз`яснення згідно норм чинного законодавства (т. 1 а.с. 44-45).

04.06.2018 року Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надано ОСОБА_1 відповідь № 2/7-Ч317914.18-1/12-58 на звернення від 20.03.2018 року та від 11.05.2018 року щодо захисту права сім`ї на належне соціальне забезпечення, в якій, зокрема, зазначено, що допомогу одиноким матерям призначено заявниці на двох дітей, оскільки на сина ОСОБА_4 заявник отримує аліменти. Родині призначена допомога малозабезпеченим сім`ям в розмірі 5146,12 грн. на період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року (т. 1 а.с. 47-48).

08.06.2018 року за № 538/0/186-18 Міністерством соціальної політики України надано ОСОБА_1 відповідь за наслідками розгляду звернення до народного депутата України ОСОБА_11 щодо надання державних соціальних допомог родині, в якому зазначено, що державні соціальні допомоги надаються родині заявника відповідно до норм чинного законодавства (т. 1 а.с. 49).

24.09.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій просила роз`яснити, чому їй не виплачено допомогу як одинокій матері на двох дітей з вересня 2014 року по грудень 2017 року та допомогу малозабезпеченим сім`ям на трьох неповнолітніх дітей (т. 1 а.с. 33).

09.10.2018 року за № 4276 відповідачем надано позивачу відповідь на звернення від 24.09.2018 року, в якій з посиланням на норми Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, зазначено, що повернути кошти з 2014 року згідно чинного законодавства неможливо (т.1 а.с. 50, т. 2 а.с. 28-29, 30).

28.03.2019 року УСЗН Кремінської РДА надано ОСОБА_1 відповідь № 28-1/1043 на звернення до Луганської обласної державної адміністрації від 19.03.2019 року № 35-Ч-00708-2 та № 35-Ч-00707-2, в якій зазначено, що повернути кошти одиноким матерям на малозабезпеченим сім`ям неможливо з огляду на положення Порядків, затверджених постановами КМУ від 27.12.2001 року № 1751 та від 24.02.2003 року № 250. Також, надано відповідь на питання з приводу невірного нарахування розміру допомоги одиноким матерям з січня 2019 року (т.1 а.с. 51-53).

15.04.2019 року за № 35-Ч00708-20308 Луганською обласною військово-цивільною адміністрацією, Луганською обласною державною адміністрацією надано ОСОБА_1 відповідь на звернення від 14.03.2019 року № 35-Ч00708-2 щодо виплат державних соціальних допомог, в якій роз`яснено періоди та підстави призначення соціальних допомог родині позивача (т.1 а.с. 54-56).

26.04.2019 року за № 1801 адвокату БФ «Право на захист» А. Скворцовій відповідачем направлено лист «Про надання інформації», згідно з яким 19.01.2018 року позивач звернулась до УСЗН з заявою та документами для призначення допомоги одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога була призначена. Будь-яка інформація щодо рішень про припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на 2-х дітей одинокій матері з серпня 2014 року по грудень 2017 року в особовій справі отримувача допомог відсутня (т.1 а.с. 57).

20.05.2019 року за № 5518/0/112-19/203 Міністерством соціальної політики України позивачеві надано відповідь на звернення, що надійшло від Уповноваженого Президента України з прав дитини ОСОБА_13 з питань неправомірних дій працівників УСЗН Кремінської РДА щодо виплати державних допомог, в якій, зокрема, зазначено, що відповідно до пункту 7 Порядку № 505 Управлінням неправомірно визначено розмір адресної допомоги ВПО, оскільки цей пункт не застосовується для сімей, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними, тому Мінсоцполітики надало доручення Департаменту вжити заходів щодо захисту прав родини заявника при наданні адресної допомоги ВПО (т. 1 а.с. 58-61).

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності УСЗН Кремінської РДА щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 допомоги одинокій матері з 01.08.2014 по 31.12.2017 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання УСЗН Кремінської РДА здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги одинокій матері з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи рішенням УПСЗН Ровеньківської міської ради Луганської області від 08.05.2013 року позивачу призначено допомогу на дітей одиноким матерям на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.06.2013 року по 30.11.2013 року - 291,60 грн, з 01.12.2016 року - 309,60 грн, з 04.12.2016 року по 31.12.2028 року - 385,80 грн (т. 1 а.с. 79-80).

Виходячи зі змісту розділу V-А Закону № 2811-ХІІ та пункту 36 Порядку № 1751 та враховуючи наявність рішення УПСЗН Ровеньківської міської ради Луганської області від 08.05.2013 року, виплату допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження, держава гарантувала до досягнення дитиною 18-річного віку.

Статтею 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21 листопада 1992 року (далі - Закон № 2811-ХІІ) встановлено умови, за яких виплата допомоги на дітей одиноким матерям припиняється або призупиняється.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Матеріалами особової справи ОСОБА_1 підтверджується, що допомога одиноким матерям на дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження, призначена органом соціального захисту за попереднім місцем обліку - УПСЗН Ровенської міської ради Луганської області по 2028 рік включно (т. 1 а.с. 79).

З серпня 2014 року позивач зазначену допомогу не отримувала, що не спростовано відповідачем.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення про припинення чи призупинення виплати допомоги на дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження, в особовій справі позивача відсутнє, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність такого рішення.

Наявності жодної з підстав для припинення чи призупинення виплати такої допомоги, передбачених статтею 18-4 Закону № 2811-ХІІ та пунктом 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України

від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751) відповідачем не наведено, що свідчить про безпідставність припинення виплати такої допомоги органом соціального захисту за попереднім місцем обліку.

Згідно п. 36 Порядку № 1751 виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим - чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Відповідно до пункту 55 Порядку № 1751 допомога, яка не отримана вчасно внаслідок невиконання її отримувачами умов, визначених цим Порядком, виплачується за минулий з моменту призначення час, але не більш як за шість місяців з місяця звернення за її одержанням, крім випадків, визначених у абзаці десятому пункту 35 цього Порядку. Призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім`ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень. При цьому виплата здійснюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на день її призначення.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що виплата допомоги припинена з серпня 2014 року у зв`язку з початком антитерористичної операції, припинення виплати відбулося з вини УПСЗН Ровеньківської міської ради Луганської, оскільки такої підстави для припинення виплат не визначено Законом № 2281-ХІІ та Порядком № 1751, і заборгованість за період з серпня 2014 року по грудень 2017 року має бути виплачена органом соціального захисту населення, на обліку в якому знаходиться позивач та її дитина ОСОБА_14 , 2010 року народження, станом на теперішній час (т. 1 а.с. 68-74).

У відповідності до вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства». Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

У рішенні від 26 червня 2016 по справі «Суханов та Ільченко проти України» (CASEOFSUKHANOVANDILCHENKOv. UKRAINE) заяви № 68385/10 та 71378/10 в § 53 Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. серед багатьох інших джерел рішення у справі «ОСОБА_3 Греції та інші проти Греції» (FormerKingofGreeceandOthersv. Greece) заява № 25701/94, п.п. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Враховуючи загальні принципи міжнародного права, викладені у наведених вище рішеннях Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач не може бути позбавленим права на одержання належних їй сум.

Щодо доводів апелянта про неможливість визначення належних позивачу сум допомоги на дітей одиноким матерям за період з липня 2015 року по грудень 2017 року, оскільки апелянт вважає, що за вказаний період позбавлений можливості підтвердити чи спростувати дані про доходи, надані позивачем, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до січня 2018 року проживала на непідконтрольній Україні території, суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необгрунтованими, оскільки відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що надані позивачем дані про доходи не відповідають дійсності.

Щодо доводів відповідача про зміну законодавчого регулювання питань призначення та виплати допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2016 року з посиланням на пункт 34 Порядку № 1751, а саме - не стало гарантованого мінімуму розміру цієї допомоги, відтепер розмір визначається виключно від сукупного доходу сім`ї, яка претендує на допомогу, за попередні шість місяців, і для визначення розміру даної допомоги за 2016 та 2017 роки управлінню необхідна інформація щодо всіх видів доходів всіх членів сім`ї ОСОБА_1 (в тому числі співмешканця) за кожні шість місяців з липня 2015 року по червень 2017 року, суд зазначає таке.

Згідно частини першої статті 18-3 Закону № 2811-ХІІ (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Згідно із частиною першою статті 18-3 Закону № 2811-ХІІ в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, дійсно з 01.01.2016 року змінилося правове регулювання призначення та виплати допомоги на дітей одиноким матерям.

Верховним Судом у мотивувальній частині постанови від 04.02.2019 року у справі № 199/2661/16-а наведено наступне:

«..У рішення Рішенні від 07 листопада 2018 року № 9-р/2018 (справа № 1-3/2018(2717/14) Конституційний Суд України (далі - КСУ) зазначив, що з метою виконання конституційного обов`язку щодо утвердження соціальних прав держава має не лише створити систему соціального захисту, а й забезпечити її належне функціонування. Ця система повинна гарантувати охорону, зокрема, сім`ї, дитинства, материнства і батьківства. Водночас, на переконання Суду, у разі виникнення об`єктивної потреби дії держави щодо перерозподілу або зменшення соціальних видатків мають бути тимчасовими і повинні мати часові межі, потрібні для стабілізації та покращення фінансово-економічної ситуації.

На думку КСУ, Верховна Рада України при формуванні соціальної політики відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України у законах самостійно визначає, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства і батьківства та може збільшувати, зменшувати або перерозподіляти соціальні виплати й допомогу з урахуванням принципів пропорційності та соціальної справедливості.

Однак КСУ вважає, що зміни законодавства в соціальній сфері, складна фінансово-економічна ситуація, потреба в забезпеченні збалансованості Державного бюджету України не повинні призводити до порушення гідності людини, яка належить до фундаментальних цінностей, захищених Конституцією України, та становить основу системи конституційного захисту прав і свобод людини і громадянина.

Верховна Рада України може встановлювати, модернізувати або поновлювати види державної допомоги сім`ям з дітьми, змінювати розмір цієї допомоги, механізми її нарахування та надання, оскільки вони не закріплені в Конституції України, а визначаються у законах відповідно до соціальної політики держави. Проте такі законодавчі зміни не можуть бути спрямовані на ухилення держави від її обов`язків, визначених, зокрема, у статтях 3, 24, 51 Основного Закону України.

Таким чином, на думку колегії суддів та з урахуванням зазначених висновків КСУ, оскільки допомога на дітей одиноким матерям не передбачені в Конституції України, то на неї не поширюються й визначені її статтею 22 гарантії щодо заборони скасування чи звуження змісту та обсягу прав, визначених, зокрема, у статтях 46, 48 Основного Закону України, тому висновок суду першої інстанції про те, що застосування пункту 15 Закону № 911-VІІІ, яким було виключено слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» до тих одиноких матерів, які на момент набрання чинності вказаним законом, вже отримували соціальну допомогу на дитину в гарантованому державою розмірі, призвело до обмеження права на отримання соціальної допомоги, не ґрунтується на правильному правозастосуванні.

Разом з цим, як зазначено вище, дії відповідача щодо припинення з 01 січня 2016 року виплати позивачці допомоги відповідно до статті 18-3 Закону № 2811-ХІІ, є протиправними».

Проте, Верховним Судом у постанові від 04.02.2019 у справі № 199/2661/16-а зроблено правовий висновок, що визначення розміру допомоги одиноким матерям законодавець пов`язує, зокрема, із середньомісячним сукупним доходом сім`ї, який підтверджується декларацією про доходи та майновий стан особи, яка звернулась за призначенням такої допомоги. При цьому, непідтвердження середньомісячного сукупного доходу сім`ї впливає на розмір допомоги, а не право на неї.

Абзацом шостим пункту 49 Порядку № 1751 передбачено, що для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном.

Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми (абзац п`ятий пункту 49 Порядку № 1751).

Згідно із пунктом 57 Порядку № 1751 у разі затвердження нового розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку розмір допомоги по вагітності і пологах, допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, та допомоги на дітей одиноким матерям перераховуються без звернення осіб, яким вони призначені, з місяця набрання чинності актом законодавства, що встановлює новий прожитковий мінімум.

З огляду на наведені положення пунктів 49, 57 Порядку № 1751, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач не позбавлений можливості визначити розмір належної позивачу допомоги як за період з серпня 2014 року по грудень 2015 року, так і за період з січня 2016 року по грудень 2017 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність виходу за межі позовних вимог для повного та ефективного захисту порушених прав позивача у відповідності до приписів ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення розрахунку та виплати допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року, та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати позивачу, як особі, яка має статус одинокої матері, щомісячної соціальної допомоги в розмірі, передбаченому статтею 18-3 Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми», на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2014 року по 31.12.2017 року.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 360/2491/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кремінської районної державної адміністрації Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

Г.М. Міронова