Справа № 670/890/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

Київ

справа №670/890/15-а

адміністративне провадження №К/9901/7813/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Глущенка Д.В.,

представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - Войтюка С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 19.11.2015 (в складі головуючого судді Потапова О.О.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.02.2016 (у складі колегії суддів: головуючого судді - Сапальової Т.В., суддів: Боровицького О.А., Граб Л.С.) у справі №670/890/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії згідно розпорядження № 185722 від 17.09.2013;

- скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі про перерахунок його пенсії від 17.09.2013;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі здійснити перерахунок пенсії у розмірі, що був до 17.09.2013;

- виплатити різницю у розмірі пенсії, починаючи з 01.01.2010.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області, пов`язані з самовільним перерахунком пенсії по віку ОСОБА_1 , зафіксовані у розпорядженні фонду № 185722 від 17.09.2013, скасувавши це розпорядження.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області привести розмір пенсії ОСОБА_1 у стан, який передував видачі розпорядження № 185722 від 17.09.2013 та виплатити йому різницю за період з 09 квітня 2015 року з коригуванням пенсії в сторону підвищення.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Верховний Суд протокольною ухвалою від 24 вересня 2019 року в ході судового засідання здійснив заміну відповідача (Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В касаційній скарзі відповідач посилався на те, що позивачем для перерахунку пенсії була надана довідка з недостовірними даними, оскільки документи з особового складу за період з лютого 1978 року по жовтень 1991 року були знищені пожежею.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності. З 01 січня 2010 року на підставі заяви позивача та наданої ним довідки про заробітну плату №1085 від 02 вересня 2009 року, виданої Будівельно-монтажним управлінням №10 об`єднання "Сібнефтекомплектмонтаж", Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області провело перерахунок пенсії позивача.

12 квітня 2013 року відповідач направив до управління Пенсійного фонду Російської Федерації по Ямало-Ненецькому автономному округу запит щодо проведення зустрічної перевірки довідки про заробітну плату за період з 01.04.1986 по 31.03.1991 по Будівельно-монтажному управлінні №10 об`єднання "Сібнефтекомплектмонтаж".

06 вересня 2013 року до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області надійшла відповідь про те, що документи даної організації були знищені в результаті пожежі в будівлі СМУ-10 в жовтні 1991 року.

На підставі отриманої відповіді Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області прийняло розпорядження №185722 від 17.09.2013, відповідно до якого впорядковано пенсійну справу ОСОБА_1 та визначено переплату пенсії за період з 01.01.2010 по 30.09.2013 в розмірі 33184,77 грн.

22 вересня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької із заявою про здійснення перерахунку його пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №1085 від 02 вересня 2009 року, в задоволенні якої йому відмовлено листом Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області №25/М-7 від 05 жовтня 2015 року.

Не погодившись з діями відповідача, а також з прийнятим ним розпорядженням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії є протиправними та такими, що порушують вимоги ст. 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 3 статті 4 Закону №1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким, зокрема, визначено підстави припинення пенсійних виплат, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Інші нормативно-правові акти, у сфері правовідносин врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону 1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За змістом ст. 64 Закону 1058-IV та п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Саме пункт 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV відповідач зазначає, як підставу для виплати пенсії позивача в меншому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, довідку про заробітну плату №1085 за період з 01.04.1986 по 31.03.1991 позивачеві видано Будівельно-монтажним управлінням №10 об`єднання "Сібнефтекомплектрмонтаж" 02 вересня 2009 року та посвідчено печаткою відділу кадрів по підприємству. Як безпосередньо зазначено, довідка видана на підставі картки Т-1, книг обліку та особових рахунків, містить підпис керівника та головного бухгалтера підприємства.

В той же час, відповідно до довідки відділу по справах архівів Адміністрації міста Ноябрська Ямало-Ненецького автономного округу від 22.08.2013 № М-348 підтвердити нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за квітень-грудень 1986 року, 1987-1990 року, січень-серпень 1991 року не є можливим, оскільки в особових рахунках така інформація відсутня. Документи по особовому складу СМУ-10 ОАО "Сибкомплектмонтаж" за період з лютого 1978 року по жовтень 1991 року не збереглися, оскільки 16.10.1991 вони були знищені внаслідок пожежі в адмінбудівлі СМУ-10 (довідка про пожежу додана).

Крім того, колегія суддів зазначає, що спірна довідка про заробітну плату №1085 від 02.09.2009, видана Будівельно-монтажним управлінням №10 об`єднання "Сібнефтекомплектрмонтаж", не завірена належним чином, не містить печатки власне підприємства, що її видало, а тому не може слугувати підтвердженням відповідності відомостей, внесених до неї, первинним документам по підприємству-роботодавцю, та, відповідно, не є належним та допустимим доказом у справі на користь позиції позивача.

Отже, враховуючи, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2010 здійснено на підставі неналежної довідки про заробітну плату №1085 від 02 вересня 2009 року, дії відповідача щодо приведення розміру пенсії позивача до стану, який передував спірному перерахунку, є правомірними.

До того ж хибним є висновок судів про спростування знищення усіх первинних документів на підприємстві наявністю копії особової картки ОСОБА_1 за спірний період його роботи, яка збереглася. Відомості про роботу позивача, зазначені в особовій картці, не є первинними з метою підтвердження розміру щомісячного заробітку для перерахунку пенсії.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, коли суди повно і правильно встановили обставини справи, проте неправильно тлумачили закон, який підлягав застосування, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року скасувати та постановити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко

Повне рішення складено 30.09.2019