Справа № 205/5853/19
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.08.2019 Єдиний унікальний номер 205/5853/19
Провадження №2а/205/130/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Далакян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП 6 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Насолій Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05 липня 2019 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним адміністративним позовом (а.с.1), в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №1262614 від 25.06.2019 року про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 25 червня 2019 року інспектором УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Насолій С.В. у відношенні нього винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1262614, про накладення адміністративного стягнення у розмірі 425,00 грн. за порушення вимог п.8.7.3. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року прийнято позов та відкрито провадження у справі (а.с.11).

В ході розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено Управляння патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач в особі свого представника адвоката Шестірікова А.В., у судове засідання надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.24).

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки не повідомив.

Третя особа в особі представника за довіреністю - Марченко А.О., надала суду письмові пояснення, в яких посилаючись на викладені обставини проти вимог позову заперечує.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд, вважає за можливе, у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішити справу у відсутність учасників справи, що не з`явились у судове засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно із ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно п.1 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1262614 від 25.06.2019 року, прийнятою інспектором УПП в Дніпропетровській області ДПП 6 батальйону 1 роти лейтенантом поліції Насолій С.В., на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.6).

Відповідно до вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 25.06.2019 року об 11-54 год. в м. Дніпрі по пр.. Слобожанський, буд.51, водій керуючи ТЗ проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 8.7.3.ґ ПДР України визначено, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 211 КАС України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова серії ЕАВ №1060358 від 11.04.2019 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу, що складає 425,00 грн.

В той самий час, згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України, Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Крім того, із досліджених доказів, а саме: відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що водій ТЗ «Ford Fiesta», д/н НОМЕР_1 , був зупинений екіпажем патрульної поліції, у зв`язку із порушенням ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 78 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною, обґрунтованою, і тому має бути залишена без змін.

Крім того, суд зазначає, що закриття справи - це один з видів постанов за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, а отже, таке рішення може бути прийнято уповноваженою особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тому, відповідно до п.3 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів на дані публічно - правові відносини не поширюється, у зв`язку із чим, дана вимога задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, в задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, ст.ст. 9, 10, 11, 33, ч.2 ст.122 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 205, 211, 241-246, 255, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП 6 батальйону 1 роти лейтенанта поліції Насолій Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1262614 від 25.06.2019 року, винесену інспектором УПП в Дніпропетровській області ДПП 6 батальйону 1 роти лейтенантом поліції Насолій С.В., згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., за правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, - залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.С. Шавула