Справа № 638/9297/19
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/9297/19

Провадження № 2-а/638/392/19

01.10.2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Подус Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Коваленко О.В.,

розглянувши в спрощеному провадженні в м. Харкові справу № 638/9297/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування сектору інсекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Таран Євгена Євгеновича про скасування постанови про скасування постанови,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії головного спеціаліста інспектора з паркування сектору інсекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Таран Євгена Євгеновича щодо винесення постанови серії АА №001444 від 05.06.2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 ; скасувати постанову головного спеціаліста інспектора з паркування сектору інсекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Таран Євгена Євгеновича щодо винесення постанови серії АА №001444 від 05.06.2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП; закрити провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.062019 року він на поштовому відділенні №204 м. Харкова отримав замовного листа з Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в якому знаходилась постанова серії АА№001444 від 05.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні про адміністративні правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 про те, що 04.06.2019 року о 16.18 год. він керуючи автомобілем марки Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , навпроти будинку 42 по вул. Тобольська, у м. Харкові здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР. Позивач вказує, що його ніхто не повідомляв та не складав при ньому протоколів.

Ухвалою судді від 25.06.2019 року відкрито провадження по справі в спрощеному порядку з викликом сторін.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував, просив відмовити. Також відповідачем подано у передбачений законом строк відзив на позовну заяву Вх. № 36469 від 31.07.2019 року.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з обставин викладених у позові.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 269 ЦПК України передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Представником відповідача подано до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в оскаржуваній постанові, відзиві на позов, а також на фотоматеріали, якими зафіксовано правопорушення.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування, транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № 001444 від 05.06.2019, складеної головним спеціалістом - інспектором з паркування сектору інспекційної роботи № 3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Таран Є.Є., позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 225,00 грн (а.с. 12).

На підставі зазначеної постанови судом встановлено, що 04.06.2019 року о 16 год. 18 хв. навпроти буд. 42 по вул. Тобольській у м. Харкові здійснено зупинку автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України.

Власником автомобіля є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому є відповідальною особою по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач заперечує правомірність складання відносно нього постанови, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали зупинку, стоянку в межах дії заборонюючого знаку, постанова не містить опис обставин, які підтверджують наявність події скоєння адміністративного правопорушення позивачем. До того ж позивач не згоден і з тим, що постанова була складена за його відсутності.

Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного вбачається, що у зазначених спірних правовідносинах, що склались у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 ПДР України встановлено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

У відповідності до п. 8.4 «ґ» ПДР України дорожні знаки поділяються на інформаційно-вказівні знаки (5.1 - 5.74), запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» ПДР України, - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

На підтвердження того, що позивач дійсно допустила порушення вимог п. 3.34 ПДР України, відповідачем долучено до відзиву фотоматеріали, схему дислокації дорожних знаків по вул. Тобольській від пр. Науки до вул. Сергія Єсеніна, станом на 11.02.2019 р., з яких видно, що автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований в зоні біля знаку 3.34 ПДР України, де зупинку заборонено. (а.с.42-44)

Окрім того, відповідачем додано до матеріалів справи копію рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 701 від 10.10.2018, яким уповноважено посадових осіб місцевого самоврядування - головних спеціалістів - інспекторів з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 і ч. 3 ст. 122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), ч. 1 і ч. 2 ст. 152-1 КУпАП (а.с. 33).

Таким чином, вищевказані досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наявності повноважень у інспектора паркування для складання вищезазначеної постанови.

В силу вимог, встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Проте, судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилалася ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовано ні позивачем, ані представником позивача.

Доказів неправомірної поведінки інспектора з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова серії АА № 001444 від 05.06.2019 є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконними у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач звільнена від сплати державного мита, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 258, 280, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246,268,269, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування сектору інсекційної роботи №3 Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Таран Євгена Євгеновича про скасування постанови про скасування постанови - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя