Справа № 580/1188/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1188/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника відповідачів Хорольського С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України про порушення права на розгляд звернення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

03.04.2019 р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України про визнання порушення відповідачами прав ОСОБА_1 на всебічний та об`єктивний розгляд звернення від 19.03.19 зі скаргою на бездіяльність прокуратури Черкаської області та прокурора Черкаської області, та на його особисту участь у розгляді заяви з можливістю аргументації її суті і надання пояснюючих документів; зобов`язання відповідачів всебічно та об`єктивно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.03.2019 та забезпечити його особисту участь у розгляді заяви з можливістю аргументації її суті, і з надання пояснюючих документів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі, скеровуючи його звернення до прокуратури Черкаської області, порушили приписи частини 4 статті 7 Закону України "Про звернення громадян".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 19.03.2019 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 20 грудня 2017 року № 357; зобов`язано Генеральну прокуратуру України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.03.2019 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України від 20 грудня 2017 року № 357. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що направляючи скаргу позивача до прокуратури Черкаської області Генеральна прокуратура України недотрималася вимог статті 7 Закону № 393/96-ВР, відповідно до якої забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Генеральна прокуратура України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 р., як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення судом прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, зокрема, вважають, що дане оскарження може здійснюватись у порядку встановленому КПК України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким вважають апеляційну скаргу необґрунтованою, та просять залишити її без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідачів підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Позивач до суду не прибув, у відзиві заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури із скаргою, в якій просив: створити за наказом Генерального прокурора комісію по вивченню питання ефективності у діяльності керівництва прокуратури Черкаської області з виїздом на місто; згідно статті 18 Закону України "Про звернення громадян" забезпечити ОСОБА_1 реалізацію своїх прав в обсязі: особисто викласти аргументи особам, що перевірятимуть скаргу, та братимуть участь у перевірці поданої скарги, знайомитися з матеріалами справи перевірки, подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, користуватися послугами організацій, які здійснюють правозахисну функцію.

Генеральна прокуратура України листом від 28 березня 2019 року № 04/2/3-р-19 повідомила ОСОБА_1 , що його звернення щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях та з інших питань розглянуто. Нагляд за додержанням законів з порушених у зверненні питань здійснюється прокуратурою Черкаської області. З огляду на викладене звернення направлено для розгляду до вказаної прокуратури з пропозицією повідомити про результати розгляду. Одночасно зазначено, що відповідно до вимог статей 303-307 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк (ст. 40 Конституції України).

Питання реалізації громадянами вказаних конституційних прав регулює, зокрема, Закон України № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі- Закон № 393/96-ВР).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).

Статтею 16 Закону № 393/96-ВР визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно з частинами першою, третьої та четвертої ст. 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно з частиною першої ст. 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Приписами статті 40 Конституції України, Законів України "Про звернення громадян", статті 9 Закону України "Про прокуратуру" та з метою забезпечення реалізації прав громадян на особисте звернення до органів прокуратури України наказом Генеральної прокуратури України від 20 грудня 2017 року № 357 затверджено Інструкцію про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України (далі - Інструкція).

Порядок розгляду звернень громадян, запитів і звернень народних депутатів України, комітетів Верховної Ради України, депутатів місцевих рад (далі - звернення і запити), строки їх розгляду, а також основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян у Генеральній прокуратурі України, у тому числі у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі, регіональних, місцевих та військових прокуратурах (далі - органи прокуратури) визначений частиною 1 розділу І Інструкції.

Відповідно до частин 1, 8, 10 розділу ІІІ Інструкції звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Усі звернення та запити, що надійшли до органів прокуратури, підлягають попередньому розгляду. Попередній розгляд передбачає ознайомлення зі змістом звернень та запитів, перевірку правильності оформлення та належності порушених у них питань до компетенції прокуратури.

За результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту визначеними у пункті 9 цього розділу особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень: передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику відповідно до розподілу обов`язків; передання для розгляду відповідному структурному підрозділу Генеральної прокуратури України або регіональної чи місцевої прокуратури, прокурору органу прокуратури; направлення за територіальністю та/або належністю; повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень; залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України "Про звернення громадян".

Частиною 11 розділу ІІІ Інструкції визначено, що Генеральному прокурору або виконувачу його обов`язків для розгляду подаються звернення, що надійшли від Президента України, Глави Адміністрації Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, голів Конституційного Суду України, Верховного Суду, Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, голів Національного агентства з питань запобігання корупції, Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Директора Національного антикорупційного бюро України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра оборони України, Міністра юстиції України, голів Служби безпеки України та Національної поліції України, а також запити народних депутатів України, звернення Героїв України, Героїв Радянського Союзу , Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни, скарги на дії чи рішення першого заступника та заступників Генерального прокурора, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора (далі - заступники Генерального прокурора), інші звернення з актуальних питань, що викликали підвищену увагу громадськості та засобів масової інформації.

Відповідно до частини 1 розділу IV Інструкції звернення громадян вирішуються у строк не більше одного місяця від дня надходження до прокуратури. Звернення, що не потребують додаткового вивчення і перевірки, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів, якщо інший строк не встановлено спеціальним законом.

Згідно із частинами 7, 8, 9 розділу IV Інструкції за результатами розгляду звернень приймається одне з таких рішень: задоволено - наведені у зверненні доводи визнано обґрунтованими і за результатами вжито заходів до поновлення прав і законних інтересів заявника (прийнято відповідне процесуальне рішення за результатами вирішення скарги на дії, рішення слідчого або прокурора; пред`явлено позов; здійснено вступ у справу, порушену за позовами інших осіб; внесено апеляційну, касаційну скарги або заяву про перегляд судового рішення; надано письмову вказівку відповідно до статті 26 Закону України "Про прокуратуру"); відмовлено у задоволенні (відхилено) - вимоги заявника, викладені у зверненні, визнано необґрунтованими; роз`яснено - надано роз`яснення щодо компетенції органів прокуратури, вимог законодавства.

Звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі порушені у ньому питання, заявнику надано відповідь.

Відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального прокурора України зі скаргою на бездіяльність прокурора Черкаської області у контролі за діяльністю Черкаської місцевої прокуратури, в якій просив: створити за наказом Генерального прокурора комісію по вивченню питання ефективності у діяльності керівництва прокуратури Черкаської області з виїздом на місто; згідно статті 18 Закону України "Про звернення громадян" забезпечити ОСОБА_1 реалізацію своїх прав в обсязі: особисто викласти аргументи особам, що перевірятимуть скаргу, та братимуть участь у перевірці поданої скарги, знайомитися з матеріалами справи перевірки, подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу, бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, користуватися послугами організацій, які здійснюють правозахисну функцію.

Генеральна прокуратура України же не розглянула всі порушені у скарзі питання, а лише

Листом від 28 березня 2019 року № 04/2/3-р-19 повідомила позивача, що його звернення щодо стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях та з інших питань розглянуто. Нагляд за додержанням законів з порушених у зверненні питань здійснюється прокуратурою Черкаської області. З огляду на викладене звернення направлено для розгляду до вказаної прокуратури з пропозицією повідомити про результати розгляду. Одночасно зазначено, що відповідно до вимог статей 303-307 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду.

Отже, аналіз вищевикладених норм законодавства та зміст листа відповідача дає підстави стверджувати, що відповідачем не розглянуто скаргу позивача належним чином.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що направляючи скаргу позивача до прокуратури Черкаської області Генеральна прокуратура України недотрималася вимог статті 7 Закону № 393/96-ВР, відповідно до якої забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Посилання Генеральної прокуратури України на вимоги статей 303-307 КПК України є помилковими відповідно до наведеного вище.

Не заслуговують на увагу й доводи відповідача щодо втручання суду в дискреційні права позивача, виходячи за межі позовних вимог, оскільки нормами КАС України надано право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в даній частині.

В частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції оскаржено не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини та зазначені норми, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність дій з приводу розгляду скарги позивача.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що всі наведені апелянтом аргументи є такими, що не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для її скасування.

Повне судове рішення складено 30.09.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Генеральної прокуратури України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України, Генеральної прокуратури України про порушення права на розгляд звернення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк