Справа № 360/2201/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року справа №360/2201/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року (повне судове рішення складено 01 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2201/19 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах,

У С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Національна академія) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд стягнути з відповідача на користь Національної академії витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 42 800,16 грн. (а.с.4-10).

28.05.2019 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення (а.с.31-34).

В обґрунтуванні заяви зазначено, що відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України) встановлено шестимісячний строк звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наказом начальника Національної академії № 11-КС від 19.02.2018 (по особовому складу) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та направлено в розпорядження начальника 184 Навчального центру для подальшого проходження строкової військової служби. Наказом начальника Національної академії № 40 від 19.02.2018 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії, у зв`язку з чим перед ним виник обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

На час відрахування ОСОБА_1 спори даної категорії вирішувались в порядку цивільного судочинства, із встановленим терміном позовної давності три роки.

Так, Постановою Великої палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 вирішено відійти від попередньої практики, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Таку постанову позивач отримав згідно трек-номеру 19.01.2019 (копія конверту додається) у вихідний день, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції 21.01.2019 за вх. № 823, отже відповідачем у межах встановленого строку звернення до суду, подано позовну заяву про відшкодування курсантом витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, до гр. ОСОБА_1 на суму 42 800,16 грн.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12.09.2018 (вх. № 16180 від 25.09.2018) у справі № 428/6444/18 за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону, в інтересах держави, в особі Національної академії до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, закрито провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Строк звернення до суду пропущено позивачем внаслідок зміни підсудності спору, тобто із незалежних від позивача об`єктивних причин. Отже, позивач пропустив строк звернення до суду із адміністративним позовом з поважних причин, у зв`язку із зміною юрисдикції даної категорії справ із цивільної на адміністративну, а тому такий строк підлягає поновленню, тому звернувся до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом Національної академії до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах.

У задоволенні заяви відповідача про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважними та його поновленні - відмовлено.

Адміністративний позов Національної академії до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах, - залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справу для продовження розгляду до місцевого суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Наголошує, що ухвалу винесено необґрунтовано, без надання оцінки фактичним обставинам справи, а саме наявності поважних та об`єктивних причин пропуску строку для звернення до суду з позовом, які не залежали від позивача.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2017 наказом начальника Національної академії № 31-КС (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 зараховано для потреб Збройних Сил України на перший курс навчання до позивача на спеціалізацію «Комплекси, прилади та пристрої артилерійської розвідки» (а.с.13).

Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України від 19.08.2017 № 210 на підставі наказу начальника Національної академії (по особовому складу) від 19.08.2017 № 65-КС, припис військова частина НОМЕР_1 № 3785 від 16.08.2017 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Національної академії (по особовому складу) від 20.07.2017 № 31-КС на перший курс навчання та призначеного на посаду курсанта Національної академії, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , з 19.08.2017 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове з обіду 19.08.2017 та з 19.08.2017 виплачуватимуть надбавку за виконання особливо важливих завдань згідно наказу МО України від 11.06.2008 № 260 в розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премію, щомісячну додаткову грошову винагороду згідно наказу МО України від 24.10.2016 № 550 в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення (а.с.14).

19.07.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії генерала-лейтенанта Ткачука П.П. та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів ЗС України, накази командирів та відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а.с.15).

Курсантом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання (а.с.16).

19 лютого 2018 року наказом начальника Національної академії № 11-КС відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункту 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 та пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів першого курсу у зв`язку з розірванням контракту, звільнено від займаної посади та направлено в розпорядження начальника 184 Навчального центру Національної академії (а.с.17).

19.02.2018 наказом начальника Національної академії № 40 на підставі наказу від 19.02.2018 року № 11-КС та довідки-розрахунку по стройовій частині солдата ОСОБА_1 , курсанта 2101-АР навчальної групи 27 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії, відраховано з числа курсантів першого курсу наказом від 19.02.2018 № 11-КС у зв`язку з розірванням контракту через небажання продовжувати навчання, 19 лютого 2018 виключити зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 20 лютого 2018 року. Направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 для подальшого проходження строкової військової служби. Солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 19 серпня 2017 року по 19 лютого 2018 року в сумі 42 800,16 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах». Припинити доступ до відомостей, що становлять державну таємницю. Постійним та службовим житлом під час проходження служби в Національній академії не забезпечувався (а.с.18).

19.02.2018 позивачем було складено довідку-розрахунок № 1039 на солдата ОСОБА_1 , з якої вбачається, що грошове забезпечення позивача складає 42 768,18 грн.; продовольче забезпечення 31,98 грн.; речове забезпечення 0,00 грн.; медичне забезпечення 0,00 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 0,00 грн.; оплата транспортних послуг 0,00 грн.; всього 42 800,16 грн. (а.с.19).

На вказаній довідці-розрахунку наявний особистий підпис ОСОБА_1 та зазначено, що останній зобов`язується оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 19.03.2018 (а.с.19).

Відповідачем до матеріалів справи надано довідку від 03.05.2019 № 370, з якої вбачається, що згідно наказу начальника Національної академії від 19.02.2018 № 40 курсанта ОСОБА_1 відраховано у зв`язку із небажанням продовжувати навчання та визначено відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі у сумі 42 800,16 грн. Станом на 03.05.2019 за курсантом рахується заборгованість у сумі 42 800,16 грн. (а.с.22).

Постановою Луганського апеляційного суду по справі № 428/6444/18 від 14.01.2019 апеляційну скаргу Національної академії залишено без задоволення. Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 вересня 2018 року залишено без змін (а.с.51-53).

Вищевказану копію постанови отримано позивачем 21.01.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с.50).

Позивач зазначив, що Національній академії з незалежних від неї об`єктивних причин стало відомо про зміну підсудності даного виду спору лише 21.01.2019, відтак, позивачем з незалежних від неї об`єктивних причин (внаслідок зміни підсудності спору) було пропущено строк звернення до суду.

Таким чином, вказане рішення суду позивач отримав 21.01.2019, а до суду адміністративний позов направив поштовою кореспонденцією 25.05.2019 (а.с.29) , тобто із пропуском тримісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого абзацом другим частини 2 ст.122 КАС України.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві або у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач у заяві від 22.05.2019 (а.с.31-41), як на підставу пропуску строку звернення до суду, посилається на зміну юрисдикції даної категорії справ із цивільної на адміністративну, про яку йому стало відомо із постанови Луганського апеляційного суду від 14.01.2019.

Оскільки з цієї дати (14.01.2019) до подання адміністративного позову (25.05.2019) минуло більше трьох місяців, наведена обставина не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено. Подальше оскарження постанови Луганського апеляційного суду від 14.01.2019 в касаційному порядку також не може бути визнано поважною причиною пропуску вказаного строку, оскільки за процесуальним законодавством постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття у відповідності до вимог ст. 384 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 436 наведеного Кодексу суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала. Таких відомостей матеріали справи не містять.

Щодо посилання апелянта на абзац 1 частини 2 статті 122 КАС України, в якому встановлено шестимісячний строк звернення до суду, слід зазначити, що вказаною нормою передбачені строки звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, якій встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В цьому випадку предметом розгляду по даній справі є відшкодування витрат на навчання, які заявляє суб`єкт владних повноважень, а тому до цих правовідносин не може бути застосований строк, передбачений абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду є неповажними.

Належних, допустимих та достатніх інших доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Згідно частини третьої ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача щодо визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його поновлення, у зв`язку з цим адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 30 липня 2019 року відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.241, ч.5 ст.250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 360/2201/19 залишити без змін.

Повне судове рішення 01 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук