Справа № 460/715/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6678/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Матковської З.М., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року (суддя- Махаринець Д.Є., ухвалене в м. Рівне) у справі № 460/715/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в якому просила визнати протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в частині внесення у розрахунок пенсії позивача заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 нульовими сумами з врахуванням акту №1439 від 27.06.2018 позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення перерахунку пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області з 01.01.2019 відновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі архівної довідки від 12.10.2010 №2154 виданої Архівним відділом Виконавчого комітету Рівненської міської ради за період роботи з січня 1995 року по грудень 1999 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається зокрема на те, що пенсійним органом за результатами проведеної позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату встановлено, що архівна довідка про заробітну плату від 12.10.2010 №2154 первинними документами не підтверджена. У зв`язку із чим, пенсійну справу позивача приведено у відповідність до чинного пенсійного законодавства, а саме заробітна плата з 01.01.1995 по 31.12.1999 внесена у розрахунок пенсії нульовими сумами. Відтак, розмір пенсії зменшено. Вважає, що пенсійний орган діяв правомірно та обґрунтовано. Крім того зазначає, що ОСОБА_1 працювала головним бугалтером та мала вільний доступ до особових рахунків працівників госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці, відтак вона могла самостійно змінити дані в своєму особовому рахунку. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не забезпечив явки повноважного представника в судове засідання, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Протокольною ухвалою суду від 23.09.2019р. замінено відповідача Рівненське ОУПФУ на процесуального правонаступника Головне управління пенсійного фонду України у Рівненській області.

Заслухавши суддю-доповідача, та позивача обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, та отримує пенсію за віком, яка призначена з 30.10.2010 на підставі поданої ним заяви та довідки про заробітну плату від 12.10.2010 №2154, виданої Архівним відділом Виконавчого комітету Рівненської міської ради за період роботи з січня 1995 року по грудень 1999 року.

В подальшому відповідно до акта №1439 від 27.06.2018 за результатами позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії, яка проведена на підставі наказу "Про проведення перевірок" від 21.06.2018 №229 та на підставі направлення від 22.06.2018 №2836/10 відповідачем встановлено розбіжність між даними довідки від 12.10.2010 №2154, а саме в довідку включено виплати, з яких не утримувались страхові внески до Пенсійного фонду України за період: січень, березень-квітень 1996 року та січень - грудень 1997 року. В акті перевірки зазначено, що відповідач проаналізувавши первинні документи (відомості про нарахування заробітної плати) за 1997 рік, зробив висновок, що кожного місяця протягом 1997 року в графі "всього" та основна заробітна плата почасово дописано по одній тисячі гривень тією ж самою ручкою і тим самим почерком, що заповнені відомості про нарахування заробітної плати. Даний висновок випливає з того, що страхові внески до Пенсійного фонду утриманні без врахування щомісяця однієї тисячі гривень, а також в графі "заробітна плата минулого місяця" щомісяця зазначено суми без однієї тисячі гривень. Крім цього в акті перевірки зазначено, що довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.10.2010 №2154, видану на ім`я ОСОБА_1 , вважати недійсною.

Відтак, в результаті визнання довідки недійсною, відповідачем пенсійну справу позивача приведено у відповідність до чинного пенсійного законодавства, а саме заробітна плата з 01.01.1995 по 31.12.1999 внесена у розрахунок пенсії нульовими сумами, та як наслідок станом на січень 2019 року розмір пенсії позивача обчислено з врахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців страхового стажу підряд з 01.07.2000 нульовими сумами та за період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.10.2010 за даними які містяться в системі персоніфікованого обліку, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача.

Не погодившись з такими дія пенсійного органу ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо внесення у розрахунок пенсії позивача заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 нульовими сумами, що призвело до зменшення розміру пенсії позивача є протиправними.

Апеляційний суд з приводу такого висновку суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до статті 41 цього Закону, зокрема в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонд України 25.11.2005 №22-1, встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до ст. 50 Закону Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що пенсіонер не несе відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень, а зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані управлінням Пенсійного фонду за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст.1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню, зокрема, безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що з урахуванням висновку акту перевірки №1439 від 27.06.2018, позивач 05.03.2019 звернувся до Архівного відділу виконавчого комітету Рівненської міської ради із заявою про надання архівних відомостей про заробітну плату за 60 календарних місяців.

З відповіді архівного відділу вбачається, що до надання нової довідки від 02.04.2019 №Л-14/12-14, при наданні архівних довідок, у тому числі про заробітну плату, архівний відділ керується ст. 9 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи", яка забороняє змінювати зміст архівних документів, пунктами 13, 20 розділу ІІІ "Порядку виконання архівними установами запитів юридичних осіб та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів)", які встановлюють, що у "тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця" та те, що "працівники архіву відповідають за достовірність інформації, викладеної в офіційний документах". До архівної довідки про заробітну плату від 12.10.2010 №2154 гр. ОСОБА_1 внесені суми , які зазначені у графі "Нараховано всього" відомостей нарахування заробітної плати, що нараховувались ДКП "Госпрозрахунково ремонтно-будівельна дільниця" і які повністю відповідають змістові наявних на архівному зберіганні документів.

Відтак, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що в даному випадку відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, та як наслідок підстави для зменшення розміру сум пенсії відсутні.

Посилання апелянта на ту обставину, що позивач працювала головним бухгалтером госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці та мала вільний доступ до особових рахунків працівників, відтак вона могла самостійно змінити дані в своєму особовому рахунку апеляційний суд розцінює як припущення, оскільки таке не підтверджене жодними доказами.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 460/715/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді З. М. Матковська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 02.10.2019р.