Справа № 200/10193/19-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р. Справа№200/10193/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративний позов ОСОБА_1 до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша Селидівська державна нотаріальна контора, про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - відповідач, Селивівський ВДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша Селидівська державна нотаріальна контора, в якому просить: - визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка полягає у не направленні відповідної постанови про зняття арешту та закриття провадження до органу, установи, посадовій особі, яким раніше була надіслана постанова про накладення арешту на майно, а саме Першій Селидівській державній нотаріальній конторі, для її виконання, а також у не вчиненні необхідних дій щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після закриття виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; - зобов`язати відповідача вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і винести постанову про зняття обтяження у вигляді арешту з об`єкта нерухомого майна, на який було накладено Першою Селидівською державною нотаріальною конторою 29.08.2005 за №2331459 на підставі повідомлення відповідача від 01.04.2004 № 4195, а саме з нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на наявність у відповідача підстав для закінчення виконавчого провадження і зняття арешту з майна, на яке вона має право за свідоцтвом про спадщину.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить вирішити питання про зняття арешту на розсуд суду. Зазначає, що, за наслідками перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчих документів де боржником є ОСОБА_2 на примусовому виконанні не перебувало та на виконання не надходило. Повідомлення про арешт майна боржника було направлено до Першої Селидівької нотаріальної контори 01.04.2004 р., дані щодо виконавчого документа не були внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у зв`язку з тим, що Селидівський міський відділ ДВС був технічно забезпечений Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень лише у 2005 році.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується копіями паспорту громадянина України НОМЕР_2 і картки платника податків від 23.04.2018 року.

До суду надана копія свідоцтва Ілліча серія НОМЕР_3 від 06.11.2012 про смерть ОСОБА_2 01.11.2012.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 24 січня 2013 року у справі № 543/5607/12 встановлено факт того, що ОСОБА_1 з 28 квітня 2003 року мешкала разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 303, виданого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Козирєвою Л.В., ОСОБА_1 є спадкоємцем грошових внесків ОСОБА_2 , які знаходяться в зазначених у цьому свідоцтві банківських установах.

Також позивачем надана копія рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.07.2014 у справі № 242/1260/14-ц, яким відмовлено в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини на поділ спадкового майна.

Вказаним рішенням суду встановлено, що постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Козирєвою Л.В. відмовлено ОСОБА_3 в оформлені спадщини після смерті дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск строку для прийняття спадщини та прийняття спадщини іншим спадкоємцем за законом, на ім`я якого 07 травня 2013 року видане свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.07.2014 набрало законної сили 14.07.2014.

З наданої роздруківки - інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.12.2018 № 150364257 і від 02.10.2019 № 183236504 випливає, що в Єдинму реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 - наявні відомості про арешт (реєстраційний номер обтяження 2331459), який накладено на підставі повідомлення № 4195 від 01.04.2004 Державної виконавчої служби м. Селидове. У цих відомостях зазначено, що власником є ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 і вступила в права спадкування у встановлений законом строк, але у зв`язку з накладенням арешту на майно померлого не має можливості оформити свої спадкові права.

Частиною 1 ст. 39 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), якою передбачені підстави для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 вказаної статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частинами 1 і 2 ст. 40 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Крім того, ч. 4 і ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з п. 4.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

З огляду на викладене суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на цей час відсутнє виконавче провадження щодо ОСОБА_2 , а позивачем на наведено обставин, які б свідчили про наявність у відповідача підстав для зняття арешту згідно з ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII.

При цьому, ч. 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі наведені, враховуючи наведені приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає, що законні інтереси позивача мають бути захищені у встановлений ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII спосіб, а саме шляхом зняття арешту судом.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в межах цієї справи судом не вирішується питання про наявність у певної особи права на майно, у тому числі у минулому, або права на спадкування цього майна.

Відповідно до квитанції від 14.08.2019 (код квитанції 1686-5740-0828-7074) позивачем сплачено 768,40 грн. судового збору за подання позову.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позов задоволено частково, стягненню на користь позивача підлягає 384,20 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262, 295, 371, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша Селидівська державна нотаріальна контора, про незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 2331459, підстава обтяження - повідомлення № 4195 від 1 квітня 2004 року Державної виконавчої служби м. Селидове) з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області суму судових витрат у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Повне рішення суду складено 2 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков