Справа № 160/3155/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Справа № 160/3155/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерсервіс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому Головне управління ДФС у Дніпропетровській області проти позову заперечує та зазначає, що у перевіряємий період позивачем протиправно не здійснено коригування кількісних та вартісних показників податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Юг-Агролідер». Також позивач за підсумками року не здійснив коригування податкового кредиту у звязку з перерахунком частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 363276 грн.
Позивач в судове засідання 03.07.2019 року не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до вимог статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідерсервіс" перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив та зазначає наступне.
Згідно пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (станом на час виникнення спірних правовідносин), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (станом на час виникнення спірних правовідносин), датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 15 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 31.12.2015 року) встановлено, що тимчасово до 31 грудня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД.
Підставою для висновку податкового органу про заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 363 276 грн. стало нездійснення позивачем коригування податкового кредиту у зв`язку з перерахунком частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях.
Тобто, в 2015 році ТОВ «Лідерсервіс» здійснювало як оподатковані, так і неоподатковані операції з постачання товарів, особливість справляння ПДВ при проведенні яких регулюється нормами статті 199 Податкового кодексу України.
Зокрема, пунктом 199.1 статті 199 Податкового кодексу України (в редакції до 01.07.2015 року) зазначено, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково-ні, до сум податку, які платник податку має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.
З 01.07.2015 року, відповідно до Закону України №71-VІІ від 28.12.2014 року, пункт 199.1 статті 199 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
З 29.07.2015 року, відповідно до Закону України №643- VІІІ від 16.07.2015 року, пункт 199.1 статті 199 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.
Пунктом 199.2 статті 199 Податкового кодексу України визначено, що частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.
Згідно з пунктом 199.3 статті 199 Податкового кодексу України, платники податку, у яких протягом попереднього календарного року були відсутні неоподатковувані операції, а такі неоподатковувані операції почали здійснюватись у звітному періоді, а також новостворені платники податку проводять у поточному календарному році розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях на підставі розрахунку, визначеного за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій першого звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі операції. Розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях подається до контролюючого органу одночасно з декларацією звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі оподатковувані та неоподатковувані операції.
Пунктом 199.1 цієї статті визначено, що платник податку за підсумками календарного року здійснює перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.
Відповідно пункту 199 статті 199 Податкового кодексу України, частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2-199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року.
При придбанні продукції, суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) під час їх придбання, повністю відносились підприємством до податкового кредиту з відображенням в деклараціях з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди.
Як встановлено судом, ТОВ «Лідерсервіс» у 2015 році здійснювало постачання продукції в межах як оподатковуваних, так і неоподатковуваних операцій, а тому придбання такої продукції є таким, що частково використані в оподатковуваних операціях, а частково ні, у співвідношенні обсягів з постачання оподатковуваних/неоподатковуваних операцій (без урахування сум ПДВ) до сукупних обсягів постачання (без урахування сум ПДВ) по підприємству.
При цьому, згідно норм пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України, суми податку на додану вартість, що підлягають віднесенню до податкового кредиту за операціями з придбання продукції, яка частково використовується в оподатковуваних операціях, а частково-ні, підлягають коригуванню наступним чином: до 01.07.2015 року до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях; з 01.07.2015 року платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів в неоподатковуваних операціях.
Як зазначено відповідачем у акті перевірки ТОВ «Лідерсервіс» не здійснено коригування податкового кредиту у зв`язку з перерахунком частки використання товарів/послуг в оподаткованих операціях, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 363 276 грн.
Для встановлення суми податкових зобов`язань, які сформували вказане порушення були враховані наступні показники:
- загальний обсяг постачання оподаткованих та неоподаткованих операцій без податку на додану вартість) за 2015 рік в розмірі 24 626 629,0 грн. (з врахуванням уточнюючих розрахунків);
- загальний обсяг постачання оподаткованих операцій (без податку на додану вартість) за 2015рік в розмірі 14 109 687,0 грн. (з врахуванням уточнюючих розрахунків) Враховуючі наведені показники частка використання товарів/послуг в оподаткованих операціях склала 57,29% (14109687,0грн / 24 626 629,0 грн.*100);
- загальний обсяг придбання товарів/послуг (без податку на додану вартість) за 2015 рік в розмірі 21 554 974,0 грн. (з врахуванням уточнюючих розрахунків);
- платником за 2015 рік до податкового кредиту фактично включено суму податку на додану вартість за придбанні товарів/робіт у розмірі 2 833 045 грн.;
- сума податку на додану вартість, що підлягає включенню до податкового кредиту з урахуванням перерахованої частки використання товарів/послуг в оподаткованих операціях складає 2 469 769,0 грн. (4 310 995,0 грн. * 57,29%);
- коригування податкового кредиту у зв`язку з перерахунком частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях складає 363 276 грн. (різниця між 2 833 045,0 грн.-2469769,0 грн).
В даному випадку, позивачем ні до перевірки, ні до суду не надано належних доказів здійснення ним у вказаний період перерахунку частки використання товарів в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних операцій та відповідного коригування (зменшення) сум ПДВ, які підлягають віднесенню до податкового кредиту за операціями з придбання товарів відповідно до частки їх використання в неоподатковуваних операціях згідно норм статті 199 Податкового кодексу України.
При цьому суд звертає увагу, що позивачем в запереченнях на акт перевірки не зазначено про наявність помилок, зокрема в розрахунках загального обсягу постачання оподаткованих та неоподаткованих операцій, загального обсягу постачання оподаткованих операцій, загального обсягу придбання товарів/послуг, суми податку на додану вартість за вказаний період, суми податкового кредиту фактично включеної за 2015 рік, суми ПДВ, що підлягає включенню до податкового кредиту з урахуванням перерахованої частки використання товарів, розміру та суми частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях. Не зазначено про наявність таких помилок і в позовній заяві, поданій до адміністративного суду.
Враховуючи зазначене, судом не приймаються доводи позивача, викладені в поясненнях від 26.06.2019 року, щодо необґрунтованого включення відповідачем до нарахованого податкового зобов`язання сум ПДВ у розмірі 363 275,90 грн., оскільки останні не підтверджені жодними доказами.
Таким чином, суд погоджується з висновками податкового органу щодо заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 363 275,90 грн. та правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення в цій частині.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, а також додаткових доказів та пояснень наданих представником позивача, спір з приводу цього порушення між позивачем та відповідачем відсутній.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідерсервіс" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 липня 2019 року.

Суддя С.І. Озерянська