Справа № 461/3530/19
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3530/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Рибак Н.І.,

представника відповідача Федика В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора з паркування Управління безпеки міста Львова Бацика Володимира Васильовича серії ЛВ №31803 від 22.04.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 гривень, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.04.2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львова Бациком Володимиром Васильовичем складено постанову серії ЛВ №31803 від 22.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 300,00 гривень. Дану постанову вважає незаконною, а факти, що викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що інспектором з паркування порушено процедуру розгляду справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки така винесена без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, подав до суду письмовий відзив, згідно якого, вказуючи на дотримання інспектором Управління процедури притягнення позивача до відповідальності та врахування всіх істотних обставин справи, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 22.04.2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львова Бациком Володимиром Васильовичем винесено постанову серії ЛВ №31803 від 22.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 300,00 гривень /а.с.2/.

Згідно постанови ЛВ №31803 від 22.04.2019 року, 22.04.2019 року по вул. Григоровича, 6 у м. Львові о 12 годині 47 хвилин, водій транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , не оплатив вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, чим порушив п.8.4г (знак 5.39) ПДР України.

Відповідно до п.п.12-14 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 року №1342, майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху. Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної. Відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги «мобільне паркування».

Відповідно до п.4, 29 Правил паркування транспортних засобів, паркувальний автомат - технічний пристрій, призначений для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування з використанням платіжних карток та готівкою.

Сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування здійснюється: у безготівковій формі - шляхом придбання паркувального талона з визначеною тривалістю паркування, в якому зазначаються дата і час розміщення транспортного засобу на такому майданчику, або за допомогою послуги «мобільне паркування»; готівкою або з використанням платіжної картки - через паркувальний автомат чи автоматичний в`їзний та виїзний термінали.

У разі сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування готівкою або з використанням платіжної картки через автоматичний в`їзний термінал користувач отримує паркувальний талон, на якому зазначається час в`їзду на такий майданчик, та оплачує час паркування на автоматичному виїзному терміналі відповідно до паркувального талона з отриманням фіскального чека.

Факт сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування підтверджується платіжним документом, за винятком випадків надання послуги «мобільне паркування», коли факт такої сплати підтверджується захищеною комп`ютеризованою системою.

Сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування не здійснюється у разі незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг, відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків.

Позивач вказує, що 22.04.2019 року припаркував автомобіль на вул. Григоровича біля будівлі, у якій проживає. При цьому, він намагався здійснити оплату за послуги з користування майданчиком для платного паркування за допомогою платіжної картки через паркувальний автомат, однак таку оплату не провів через те, що паркувальний апарат не забезпечив можливості оплати за паркування з використанням платіжних карток.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивачем вжито заходів щодо проведення оплати за паркування автомобіля на вул. Григоровича, 6 у м. Львові.

Законом України від 27.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування.

Так, відділ інспекторів з паркування є структурним підрозділом Управління безпеки міста Львівської міської ради, підзвітний і підконтрольний міській раді, виконавчому комітету міської ради, Львівському міському голові і підпорядкований заступнику міського голови з питань житлово-комунального господарства.

Цим же законом ч. 2 ст. 268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: "Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу".

Відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради не було враховано обставин наведених позивачем у позовній заяві, внаслідок чого не в повній мірі забезпечено дотримання вищенаведених положень чинного законодавства.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях.

Відповідно до принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд відхиляє доводи представника відповідача стосовно не представлення позивачем доказів на підтвердження неможливості проведення оплати банківською карткою, адже в силу вищезазначених положень ст.77 КАС України саме на відповідача покладається обов`язок доказування. Разом з тим, суду відповідачем не надано жодного доказу з приводу того, що зазначений позивачем паркувальний автомат, в період коли мали місце події з приводу яких винесена оскаржувана постанова, перебував в робочому стані, обладнаний функцією проведення оплати за допомогою банківською платіжної картки та у позивача не було перешкод в проведенні оплати.

Згідно ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані відповідачем фотокопії факт правопорушення не підтверджують, оскільки сам позивач не оспорює того, що на його автомобілі було відсутнє підтвердження оплати за паркування.

Водночас доводи позивача щодо наявності в нього перешкод в проведенні оплати за паркування в ході розгляду справи спростовані не були.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.152-1 КУпАП, не доведена, рішення інспектором прийняте без дослідження усіх обставин справи, відповідно постанова серії ЛВ №31803 від 22.04.2019 року підлягає скасуванню.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що в ході розгляду справи встановлено відсутність складу вищенаведеного адміністративного правопорушення в діях позивача, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а оскільки вичерпані можливості отримання будь-яких інших доказів на встановлення обставин, які підлягають дослідженню при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора з паркування Управління безпеки міста Львова Бацика Володимира Васильовича серії ЛВ №31803 від 22.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 300,00 гривень.

Провадження по справі закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.