Справа № 560/2526/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2526/19
РІШЕННЯ
іменем України

30 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 щодо видачі ОСОБА_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з врахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії до якої включити суми щомісячної додаткової грошової винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачами протиправно не включено до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячну додаткову грошову винагороду, що призвело до порушення його прав.

На підставі вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою суду від 22.08.2019 вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13.09.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позивачу, при звільненні видано довідку про додаткові види грошового забезпечення згідно форми, затвердженої листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 17.04.2008 № 248/6/С/468-Д, яка не передбачає включення до неї щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь у антитерористичній операції. Виплата щомісячної грошової винагороди проводилася відповідно до наказу Міністерства оборони України № 550 від 24.10.2016 "Про затвердження і порядок виплати щомісячної додаткової винагороди військовослужбовцям ЗСУ".

Дослідивши позовну заяву, оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 - старшина ремонтної роти, прапорщик з 30.06.1995 по 25.11.2017 проходив військову службу в Збройних Силах України та звільнений з військової служби у запас наказом від 25.11.2017 №266.

08.12.2017 видано довідку №40/1831 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії у якій зазначені основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення ( надбавку за виконання особливо важливих завдань, премію).

Зазначену довідку від 08.12.2017 № 40/1831 направлено до ГУ ПФУ в Хмельницькій області для призначення пенсії.

Не погодившись з правомірністю обчислення грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія позивачу, 16.07.2019 позивач звернувся з заявою до Військової частини НОМЕР_1 про оформлення та направлення до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення із включенням до неї щомісячної додаткової грошової винагороди, яка була виплачена позивачу протягом останніх 24 місяців перед звільненням його з військової служби.

Листом від 22.07.2018 відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача зважаючи на те, що форма довідки не передбачає включення до неї щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО. Відповідно до додатку №25 постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення щомісячна додаткова грошова винагорода та винагорода за участь в АТО не входить. Виплата щомісячної грошової винагороди проводилася відповідно до наказу МОУ № 550 від 24.10.2016.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не виготовлення нової довідки позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Зі змісту вказаної норми слідує, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі по тексту Закону №2262-ХІІ).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічний висновок зроблено Великою палатою Верховного суду в постанові від 06 лютого 2019 року по справі №522/2738/17.

Судом досліджено довідку військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2017 №40/1831 про грошове забезпечення для обчислення пенсії, грошовий атестат Серії ЗУ № 352946 та інші види виплат з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та встановлено що у вказаному періоді позивач отримував наступні щомісячні надбавки, доплати, підвищення та премії: надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, премія, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошова допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога в разі звільнення з військової служби.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не включено у довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Згідно приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів та не довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень. Натомість позивачем повністю доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення повністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 щодо видачі ОСОБА_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з врахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виготовити та видати ОСОБА_1 довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", до якої включити щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький