Справа № 697/203/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/203/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюк В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернвся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу у розмірі 335 070 грн. від 10.01.2019 №ЧК1158/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З урахуванням частини другої статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу управління Держпраці у Черкаській області від 11.12.2018 №1185-Н "Про проведення інспекційного відвідування" та направлення від 11.12.2018 №2933 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів Управління Держпраці у Черкаській області Корякіною Любов`ю Іванівною у період з 12.12.2018 по 13.12.2018 проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань оформлення трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 13.12.2018 №ЧК-1158/365/АВ, яким зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, що виявились у допущенні позивачем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення територіального органу ДФС про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В подальшому, на підставі акту перевірки заступником начальника управління Держпраці у Черкаській області Жарковою Мариною Вікторівною 10.01.2019 винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧК-1158/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-021, якою на позивача накладено штраф в розмірі 335 070,00 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Відповідно до приписів Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 5 п. 6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 №413 установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З аналізу перелічених положень законодавства вбачається, що у разі фактичного допуску до роботи працівника без оформлення трудового договору юридичні та фізичні особи - підприємці притягаються до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 111 690 грн. за кожного працівника (мінімальна заробітна плата станом на момент складення акту перевірки 3 723 грн.).

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ст. 901 ЦК України).

Отже, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (надання послуг), їх кінцевий результат, що має кількісну і якісну визначеність.

Матеріали справи містять копії цивільно-правових договорів від 01.10.2018 та від 01.11.2018 за №№11/01-2018, 10/02-2018, 11/2018, 10/2018, 11/01-2018, 10/01-2018, зі змісту яких вбачається, що виконавці ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) беруть на себе зобов`язання надати послуги з юридичного та інформаційно-технічного забезпечення документації.

З наданих договорів вбачається, що виконавці виконують роботу на свій ризик, самостійно організовують виконання роботи, не підлягають під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не мають права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачують внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. За результатами виконаних робіт сторонами підписано акти приймання-передачі виконаних робіт.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, строк на який укладені цивільно-правові договори, не перевищує одного місяця, а відносини між позивачем та виконавцем не передбачають встановленого графіку роботи, що свідчить про відповідність вказаних відносин ознакам договору про надання послуг.

Суд звертає увагу, що за повідомленням приватного нотаріуса Канівського міського нотаріального округу Черкаської області Стеблини Сергія Вячеславовича, викладеному в довідці №6/01-16 від 08.01.2019, ОСОБА_4 працює в останнього на умовах трудового договору з 03.05.2017, має перерву для відпочинку і харчування тривалістю 1 год. 30 хв. та має право використовувати наявну в офісі оргтехніку в особистих цілях.

Аналогічні відомості щодо працевлаштування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надані в довідках №8/01-16 від 08.01.2019 та №3/01-16 від 08.01.2019 приватними нотаріусами ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Вказані приватні нотаріуси здійснюють свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , яка співпадає з адресою будівлі де здійснює підприємницьку діяльність позивач.

В свою чергу, як встановлено судом, між позивачем та приватними нотаріусами ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 укладено договори, предметом яких є забезпечення громадян, що звертаються до нотаріуса за вчиненням нотаріальних дій, комбінованими офісними адміністративними послугами.

Нотаріуси повідомили, що згідно специфіки надання послуг за договорами ФОП ОСОБА_1 та особи, які надають послуги на підставі цивільно-правових договорів, мають доступ до відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, тому на зазначених осіб покладено обов`язок, щодо нерозголошення відомостей отриманих під час виконання умов договору, які становлять нотаріальну таємницю.

Аналогічні пояснення щодо працевлаштування в нотаріусів та виконання робіт за цивільно-правовими договорами надали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підписи на поясненнях яких засвідчені нотаріально.

При цьому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що режим їх роботи по трудових договорах у нотаріусів з понеділка по середу з 9 до 17 год., четвер, п`ятниця з 9 до 13 год., субота з 9 до 12 год. Натомість облік робочого часу щодо цивільно-правових відносин з ФОП ОСОБА_1 не ведеться.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність тверджень викладених в акті перевірки щодо неоформлення позивачем трудових відносин з працівниками, оскільки працівники виконували роботи за цивільно-правовими договорами у вільний від основного робочого місця час та за відсутності конкретно визначених часових проміжків щодо виконання робіт.

Таким чином, укладені між позивачем та фізичними особами договори мають ознаки договорів цивільно-правового характеру. Відповідно, їх укладення та допуск до виконання робіт не потребує повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Водночас, постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі №697/2837/18 від 15.01.2019 закрито провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 41 КУпАП, яка встановлює відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Постанова суду набрала законної сили 26.01.2019.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування постанови управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу від 10.01.2019 №ЧК1158/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-021.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку