Справа № 160/1404/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 вересня 2019 року Справа №160/1404/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/1404/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Віхрова В.С.) від 27.03.2019 р. по справі №160/1404/19 задоволено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.12.2018 р. №1024668/41710107 про відмову у реєстрації податкової накладної № 35 від 18.10.2018 р.; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.12.2018 р. № 1024664/41710107 про відмову у реєстрації податкової накладної № 44 від 23.10.2018 р.; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 35 від 18.10.2018 р. з дати подання її на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Полекорм»; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 44 від 23.10.2018 року з дати подання її на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Полекорм»; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» судові витрати у розмірі 3842,00 грн. за сплату судового збору та 1500,00 за правничу допомогу адвоката.

Рішення набрало законної сили 08.07.2019 р.

30.08.2019 р. видано виконавчі листи по справі, в тому числі про стягнення судових витрат у розмірі 3842,00 грн. та 1500,00 грн. за правничу допомогу адвоката.

24.09.2019 р. через канцелярію суду від надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо визначення органу, з якого слід стягнути судові витрати позивачу, оскільки в рішенні від 27.03.2019 р. не зазначено з якого відповідача належить стягнути судові витрати.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення по справі суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.3 ч. 3 ст.44 КАС України).

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, для розгляду питання, обумовленого заявою, яка розглядається, суд вирішив не викликати учасників справи до зали судового засідання та здійснити розгляд заяви у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що у справі №160/1404/19 відповідачами виступали Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.

У резолютивній частині рішенням суду від 27.03.2019 р. судом, серед іншого, вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнуто на користь підприємства судові витрати за сплату судового збору у розмірі 3842,00 грн. та 1500,00 грн. за правничу допомогу адвоката.

При цьому, органу з якого мають бути стягнуті суми судових витрат судом помилково не зазначено.

За таких обставин, ухвалюючи рішення по суті спору суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення та судом не вирішено у повному обсязі питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.ч.1, 2 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи висновки суду за результатами розгляду даної справи, а саме задоволення позовних вимог у повному обсязі, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у відповідності до положень ст. 139 КАС України мають бути стягнуті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 1921,00 грн., Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у розмірі 1921,00 грн., судові витрати за правничу допомогу адвоката мають бути стягнуті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 750,00 грн., Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у розмірі 750,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, які передбачені ст. 252 КАС України. Відтак, заява позивача підлягає задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що додатковим рішенням у даній справі судом вирішено порядок розподілу судових витрат виключно в частині зазначення суб`єктів владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань яких мають бути стягнуті такі витрати. Розмір та обґрунтованість судових витрат входили до предмету дослідження у справі, за наслідками якого прийнято рішення від 27.03.2019 р.

Керуючись ст.ст.132, 139, 241, 242, 243, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» про ухвалення додаткового рішення у справі №160/1404/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити;

Ухвалити додаткове судове рішення про стягнення судових витрат у справі №160/1404/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії;

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полекорм» () документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 1921,00 грн., Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у розмірі 1921,00 грн., а також судові витрати за правничу допомогу адвоката за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 750,00 грн., Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у розмірі 750,00 грн.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.5 ст.252 КАС України).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 30.09.2019

Суддя В.С. Віхрова

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун