Справа № 200/5837/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа №200/5837/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю позивача особисто, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 р. (повний текст рішення виготовлено 22 липня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/5837/19-а (головуючий І інстанції суддя Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_2 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.05.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з 13.03.2019 року відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати йому періоди пільгового стажу з 14.01.1994 року по 06.06.1994 року, з 08.06.1994 року по 04.04.1996, з 21.05.1996 року по 11.03.2019 року та вирішити питання судових витрат (а.с. 4-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 200/5837/19-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 84-89).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він з 01.01.1994 року по 25.05.1994 року навчався в ПТУ-93 м. Донецька за професією електрослюсар підземний ; з 14.01.1994 року прийнятий учнем електрослюсаря та 06.06.1994 року звільнений з посади у зв`язку з призивом до лав Національної армії України, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою № 63 від 18.03.2019 року.

З 08.06.1994 року по 04.04.1996 року позивач проходив військову службу.

З 21.05.1996 року позивач був прийнятий в ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею в шахті.

01.08.2015 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті де продовжує працювати по теперішній час.

Таким чином, пільговий стаж складає 25 років 0 місяців 11 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Апелянт посилається також на рішення місцевих судів та Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач доводи апеляційної скарги у судовому засіданні підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 13 березня 2019 року звернувся до Волноваського ОУПФУ з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням № 1130 від 22 березня 2019 року Волноваське ОУПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії. Зазначеним рішенням відповідач визначив наявність у позивача 22 роки 09 місяців 12 днів пільгового стажу, що недостатньо для отримання права на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 12).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з нормами статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За унормуванням пункту "а" статті 13 Закону № 1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону №1788.

Приписами пункту 3 Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 14 січня 1994 року по 06 червня 1994 року та період проходження служби у лавах Збройних сил України з 08 червня 1994 року по 04 квітня 1996 року, суд виходить з наступного.

Такі доводи з`явились тільки у відзиві на позов.

Безпосередньо в оспорюваному рішенні пенсійний орган окрім цитування норм законодавчих актів ніяких аргументів щодо відмови у зарахуванні певних періодів трудового стажу не наводив.

Разом з тим, суд вказує на таке.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 року прийняло постанову № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні від 22.03.2019 зазначено про те, що на 13.03.2019 року документально підтверджено пільговий стаж роботи позивача з повним робочим днем під землею з 21.05.1996 року по 28.07.1998 року в якості електрослюсаря підземного 3 розряду, з 09.08.1998 року по 11.03.2019 року в якості електрослюсаря підземного 4 розряду, що складає 22 роки 9 місяців 12 днів, страховий стаж - 25 років, 0 місяців 14 днів. При цьому рішення не містить зазначення періодів роботи позивача, які не включено до вислуги років, конкретних підстав для невключення таких періодів, не зазначено, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві і суду неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до вислуги років.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 22 березня 2019 року про відмову в призначенні пенсії мотивів незарахування до вислуги років окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені які саме періоди роботи, навчання чи військової служби не зараховані до вислуги років, і свідчить про те, що відповідач діяв неправомірно.

Нормою пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

За правилами частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, питання обрахунку стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, зокрема й за Законом України № 1058-IV, зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, періоду роботи є дискреційними.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що у спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13 березня 2019 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з 13.03.2019 року відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати йому періоди пільгового стажу з 14.01.1994 року по 06.06.1994 року, з 08.06.1994 року по 04.04.1996, з 21.05.1996 року по 11.03.2019 року вони задоволенню не підлягають, оскільки за даних конкретних обставин є передчасними.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень судова колегія не приймає доводи апелянта щодо недоведеності позивачем порушення його права на отримання пенсійних виплат.

За унормуванням ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 310, 315, ч. 1 п. 4 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 р. - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 р. у справі № 200/5837/19-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 березня 2019 року № 1130 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за заявою від 13 березня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивувальній частині даної постанови.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ідентифікаційний код юридичної особи 42169496) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384, 20 грн. (триста вісімдесят чотири грн.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко