Справа № 826/2425/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2425/18 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Кузьменка В.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ-ПЛЮС» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт-Плюс» (надалі за текстом - «ТОВ «Крафт-Плюс») звернулось до суду з позовом про скасування: податкового повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 1 592 863 грн.; податкового повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2017 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 1 360 145 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 2 від 15.11.2017 р. в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість по взаємовідносинах ТОВ «Крафт-Плюс» з контрагентами ТОВ «Лікс груп» (ідентифікаційний код - 39284846) на суму 52889,00 грн. (42311,00 грн. основного платежу + 10578,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Асті-маркетинг груп» (ідентифікаційний код - 39846141) на суму 319315,00 грн. (255452,00 грн. основного платежу + 63863,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД» (ідентифікаційний код - 40041644) на суму 217731,00 грн. (174185,00 грн. основного платежу + 43546,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «ФРУТІК» (ідентифікаційний код - 39626289) на суму 260269,00 грн. (208215,00 грн. основного платежу + 52054,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Аугуста» (ідентифікаційний код - 39352638) на суму 135595,00 грн. (108476,00 грн. основного платежу + 27119,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Кванта Трейд» (ідентифікаційний код - 39669816) на суму 111504,00 грн. (95203,00 грн. основного платежу + 16301,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Альпікон» (ідентифікаційний код - 39070096) на суму 132213,00 грн. (105770,00 грн. основного платежу + 26443,00 грн. штрафних санкцій) та № 2 від 15.11.2017 р. в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток по взаємовідносинах ТОВ «Крафт-Плюс» з контрагентами ТОВ «Леонікс плюс» (ідентифікаційний код - 38934521) на суму 136924,00 грн. (109539,00 грн. основного платежу + 27385,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Лікс груп» (ідентифікаційний код - 39284846) на суму 143613,00 грн. (114890,00 грн. основного платежу + 28723,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Агроімпульс Україна» (ідентифікаційний код - 36995114) на суму 74519,00 грн. (59615,00 грн. основного платежу + 14904,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Асті-маркетинг груп» (ідентифікаційний код - 39846141) на суму 235091,00 грн. (229907,00 грн. основного платежу + 5184,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД» (ідентифікаційний код - 40041644) на суму 195959,00 грн. (156767,00 грн. основного платежу + 39192,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «ФРУТІК» (ідентифікаційний код - 39626289) на суму 187394,00 грн. (187394,00 грн. основного платежу + 0,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Аугуста» (ідентифікаційний код - 39352638) на суму 97628,00 грн. (97628,00 грн. основного платежу + 0,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Кванта Трейд» (ідентифікаційний код - 39669816) на суму 85683,00 грн. (85683,00 грн. основного платежу + 0,00 грн. штрафних санкцій), ТОВ «Альпікон» (ідентифікаційний код - 39070096) на суму 118991,00 грн. (95193,00 грн. основного платежу + 23798,00 грн. штрафних санкцій). У частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві № 2 від 15.11.2017 в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 123130,00 грн. (98504,00 грн. + 24626,00 грн.) та № 2 від 15.11.2017 р. в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму 110818,00 грн. (88654,00 грн. + 22164,00 грн.) по взаємовідносинах ТОВ «Крафт-Плюс» з контрагентами ТОВ «КРОК АКТИВ» (ідентифікаційний код - 40207204) і ТОВ «Укрбуд об`єкт» (ідентифікаційний код - 40139145) у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог і прийняти у цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що перевіркою встановлено неможливість поставки товарів та послуг на адресу позивача від ТОВ «Леонікс плюс», ТОВ «Лікс Груп», ТОВ «Агроімпульс», ТОВ «Крок Актив», ТОВ «Асті маркетинг груп», ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД», ТОВ «Укрбуд об`єкт», ТОВ «Фруктік», ТОВ «Аугуста», ТОВ «Кванта Трейд»,ТОВ «Альпікон».

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.09.2017 р. по 13.10.2017 р. посадовцями Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Крафт-Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., валютного законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р.

Результати перевірки оформлено актом № 426/26-15-14-02-01-14/31863044 від 19.08.2017р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 138, 139, 149, 185, 198, 200, 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого занижено податок на прибуток на 1 413 461 грн. та занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 1 361 409 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договорів № 1703/1 від 17.03.2014 р. та № 1703/2 від 17.03.2014 р. ТОВ «Леонікс плюс» надало ТОВ «Крафт-Плюс» консультаційні та юридичні послуги на загальну суму 730 260 грн. 42 коп., у тому числі 121 710 грн. 07 коп. ПДВ.

Згідно договорів № 2807/4 від 28.07.2014 р. про надання консультаційних послуг та № 2807/3 від 28.07.2014 р. ТОВ «Лікс Груп» надало позивачеві послуги на загальну суму 765 931 грн. 38 коп., у тому числі 127 655 грн. 23 коп. ПДВ.

На підставі договорів № 0901/2 від 09.01.2014 р. та № 0901/1 від 09.01.2014 р. були складені акти заді-прийняття робіт (послуг) про надання позивачеві ТОВ «Агроімпульс Україна» юридичних та консультаційних послуг на загальну суму 397 434 грн. 72 коп., у тому числі 66 239 грн. 12 коп. ПДВ.

За змістом договорів № 3005/01 від 30.05.2016 р. та № 3005/01 від 30.05.2016 р., а таож актів здачі-прийняття робіт (послуг) ТОВ «Крафт-Плюс» отримало від ТОВ «Крок Актив» юридичні та консультаційні послуги на суму 251 975 грн. 16 коп., у тому числі 41 995 грн. 86 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № 3108/02 від 31.08.2015 р. та № 3108/01 від 31.08.2015 р. ТОВ «Асті-Маркетинг Груп» (попередня назва ТОВ «ТМС-Сервіс») надало позивачеві юридичні та консультаційні послуги на загальну суму 1 518 397 грн. 98 коп., у тому числі 253 066 грн. 33 коп. ПДВ.

На підставі договору № 3108/03 від 31.08.2015 р. ТОВ «Крафт-Плюс» придбало у ТОВ «Асті-Маркетинг Груп» товар (мембрана, фланець, кульковий кран) на суму 14 315 грн. 76 коп., у тому числі 2 385 грн. 96 коп. ПДВ.

Згідно договорів № 2108/2 від 21.01.2016 р. та № 2108/ від 21.01.2016 р. ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД» надало позивачеві юридичні та консультаційні послуги на суму 1 045 111 грн. 14 коп., у тому числі 174 185 грн. 19 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № 3006/2 від 30.06.2016 р., № 3006/1 від 30.06.2016 р. ТОВ «Укрбуд Об`єкт» надало позивачеві юридичні та консультаційні послуги на суму 324 510 грн. 42 коп., у тому числі 94 118 грн. 44 коп. ПДВ.

На підставі договору № 3006/3 від 30.06.2016 р. позивач придбав у ТОВ «Укрбуд Об`єкт» запірно-регулюючу арматуру та автоматику на суму 14 540 грн. 40 коп., у тому числі 2 423 грн. 40 коп. ПДВ.

Згідно договорів № 2710/2 від 27.10.2014 р., № 2710/1 від 27.10.2014 р. ТОВ «Фрутік» надало ТОВ «Крафт-Плюс» юридичні та консультаційні послуги на суму 1 249 290 грн. 24 коп., у тому числі 208 215 грн. 04 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № 2710/2 від 27.10.2014 р., № 2710/1 від 27.10.2014 р. ТОВ «Аугуста» надало позивачеві юридичні та консультаційні послуги на суму 650 853 грн. 42 коп., у тому числі 108 475 грн. 57 коп. ПДВ.

На підставі договорів № 0308/2 від 03.08.2015 р., № 0308/1 від 03.08.2015 р. позивач отримав від ТОВ «Кванта Трейд» юридичні та консультаційні послуги на суму 565 731 грн., у тому числі 94 288 грн. 50 коп. ПДВ.

Згідно договору № 0308/3 від 03.08.2015 р. ТОВ «Крафт-Плюс» придбало у ТОВ «Кванта Трейд» товари (мембрана регулятора, фланець, кульковий кран) на суму 5 489 грн. 34 коп., у тому числі 914 грн. 89 коп. ПДВ.

Відповідно до договорів № 2907/2 від 29.07ю.2016 р., № 2907/2 від 29.07ю.2016 р. ТОВ «Альпікон» надало позивачеві юридичні та консультаційні послуги на суму 634 621 грн. 32 коп., у тому числі 105 770 грн. 22 коп. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачені суми відніс до складу витрат та податкового кредиту.

Разом з тим, за даними ухвал Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2017 р. та від 06.02.2017 р. у справі № 357/13452/16-к ТОВ «Леонікс плюс», ТОВ «Лікс Груп», ТОВ «Кванта Трейд» були створені з метою незаконної конвертації грошових коштів.

Згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.07.2016 р. у справі № 712/8601/16-к ТОВ «Агроімпульс Україна» було створене невідомими особами з метою прикриття незаконної діяльності. Крім того, відповідно до податкової інформації ТОВ «Агроімпульс Україна» не могло фактично здійснювати господарські операції через відсутність складських приміщень та транспортних засобів.

Відповідно до листа СУФР ДПІ у Печерському районі від 19.10.2017 р. засновник ТОВ «Крок Актив» зареєстрував товариство за грошову винагороду без мети провадження господарської діяльності.

В ухвалах Печерського районного суду м. Києва містяться відомості про те, що ТОВ «Асті-Маркетинг Груп» (попередня назва ТОВ «ТМС-Сервіс») здійснювало незаконну діяльність, направлену на ухилення від сплати податків, а директор та засновник цього підприємства заперечує свою причетність до його діяльності.

Згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 р. у справі № 757/35291/17-к невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД», ТОВ «Укрбуд Об`єкт», провадять незаконну діяльність.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься інформація про те, що ТОВ «Фрутік», ТОВ «Аугуста» створені з метою прикриття незаконної діяльності

За даними інформаційної системи «Суб`єкти фіктивного підприємництва» по ТОВ «Альпікон» внесено відомості про порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину передбаченого ст. 205 КК України.

На думку контролюючого органу наведене свідчить про те, що контрашентами позивача оформлювались первинні документи лише з метою створення зовнішніх ознак здійснення господарських операцій.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято: податкове повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2017 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 1 592 863 грн, у тому числі 1 413 461 грн. за основним платежем та 179 402 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № 2 від 15.11.2017 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 1 360 145 грн., у тому числі 1 088 116 грн. за основним платежем та 272 029 грн. за штрафними санкціями.

Висновки суду щодо правомірності названих податкових повідомлень-рішень в частині збільшення сум грошових зобов`язань по опереціях з ТОВ «Крок Актив», ТОВ «Укрбуд об`єкт» сторонами не оспорюється.

У період спірних правовідносин питання, пов`язані з формуванням платником податку на прибуток і податку на додану вартість валових витрат та податкового кредиту було врегульовано статтями 138, 139, 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України (тут та надалі норми ПК України у редакціях, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1 названої статті ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

За приписами пункту 138.8 ст. 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З 01 січня 2015 р. набули чинності зміни внесені до ПК України законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, у редакції названого Закону, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пункт 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, визначає об`єкт витрат, як продукцію, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Згідно пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу до складу прямих матеріальних витрат віднесено вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактичні здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем до суду першої інстанції було надано копії: договорів та додатків до них, видаткових накладних, актів здачі-прийняття виконаних робіт (послуг), податкових накладних, платіжних доручень, які свідчать, що зобов`язання за договором між позивачем та його контрагентами виконувались сторонами у повному обсязі.

Таким чином, у ТОВ «Крафт-плюс» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум доходів, витрат та податкового кредиту по операціям з ТОВ «Лікс груп», ТОВ «Асті-маркетинг груп», ТОВ «Моноліт Інвест ЛТД», ТОВ «ФРУТІК», ТОВ «Аугуста», ТОВ «Кванта Трейд», ТОВ «Альпікон», ТОВ «Леонікс плюс», ТОВ «Агроімпульс Україна».

Сам по собі факт того, що контрагенти позивача є фігурантами кримінальних проваджень не дає підстави для висновку про безтоварність господарських операцій.

Суд вважає неприйнятними посилання відповідача як на пояснення засновників товариств-контрагентів позивача, так і на те, що деякі з них фігурують в досудових розслідуваннях, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначені посилання контролюючого органу не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, на формування витрат та податкового кредиту.

Однак у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову складено в повному обсязі 01 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.В.Кузьменко