Справа № 826/10653/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 вересня 2019 року №826/10653/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком, відповідно до статті 371 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XІІ у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 на підставі довідки про заробітну плату від 27.06.2018 №111-Б;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статей 37, 371 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XІІ (в редакції, яка діяла на день призначення пенсії) в розмірі 80 % заробітної плати за грудень 2015 року на підставі довідки Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.06.2018 №111-Б без обмеження граничним розміром пенсії та виплатити різницю з урахуванням вже виплаченої пенсії за минулий період з 01.12.2015.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 позивач має право на перерахунок раніше призначеної пенсії державного службовця. Зокрема, позивачем зазначено, що листом від 04.07.2018 №31984/03 відповідачем було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки пенсії призначені згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XІІ, перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Відповідачем 04.01.2019 надано суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив з огляду на відсутність протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії, відповідно до статей 37, 371 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XІІ, оскільки на час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві норми закону, які визначали право особи на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати не діяли.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно довідки Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.06.2018 №111-Б.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 04.07.2018 №31984/03 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для здійснення відповідного перерахунку, оскільки статтю 371 Закону України "Про державну службу" анульовано Законом від 10.12.2015 №889-VIII.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої законні права та інтереси порушеними.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» ліквідовано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві та утворено Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Таким чином, у зв`язку із реорганізацією органів Пенсійного фонду України та утворенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, останній є правонаступником ліквідованих органів, а відтак виконує функції щодо забезпечення реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до статті 371 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 №76-VIII текст статті 371 викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Суд звертає увагу, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 (далі - Закон №889) статтею 90 якого визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 Закон "України «Про державну службу» №3723 від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Закону №889 визнано таким, що втратив чинність.

Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд України у постанові по справі № 21-953а17 від 07.11.2017, висловив позицію стосовно перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12. 2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Закону України «Про державну службу» № 889-VIII. Суд вказав на відсутність правових підстав перерахунку з 01.12.2015 року пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що з 01.12.2015 - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Відтак, законодавством не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії у визначеному позивачем в своїх позовних вимогах порядку.

Крім того, суд зазначає, що вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 23.01.2018 року у справі № 745/458/16-а (К/9901/1748/18), від 15.08.2018 у справі № 280/515/17 (К/9901/24079/18), від 14.08.2018 у справі № 555/2139/16-а (№ К/9901/45672/18), від 15.08.2018 у справі № 766/903/17 (К/9901/18551/18).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10. 1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004.

Судом також ураховується і правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014, у якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи вказані обставини та встановлену судову практику, суд приходить до висновку, що відмова пенсійного органу у перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача та не є звуженням обсягу вже набутих нею соціальних прав.

З огляду на вищезазначене, враховуючи висновки Верховного Суду, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.