Справа № 400/1947/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1947/19

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А. Дата і місце ухвалення: 11.07.2019р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 11 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 червня 2019 року у виконавчому провадженні №59327626 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 18 371,60 грн.

Позов обґрунтовував тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, лише у випадку невиконання боржником вимог виконавчого документу у строк, встановлений державним виконавцем для його добровільного виконання. Однак, у виконавчому листі №479/467/14, виданому Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р., передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами по АДРЕСА_1 , шляхом продажу житлового будинку на прилюдних торгах. Оскільки рішенням суду імперативно встановлено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, що здійснюється виключно державним виконавцем, тому добровільне виконання боржником вимог виконавчого документу є неможливим взагалі. Також, позивач зазначав, що реалізації предмету іпотеки здійснено не було, державним виконавцем не вчинялися дії щодо стягнення за виконавчим документом, а тому в останнього відсутні законні підстави для стягнення виконавчого збору. Крім того, заборгованість за кредитним договором №675 від 22.09.2008р. погашалася в примусовому порядку не Кривоозерським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на підставі виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р., а Центральним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції на виконання виконавчого листа №2-322/2010, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 07.12.2010р. Подвійне стягнення виконавчого збору Кривоозерським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з ОСОБА_1 та Центральним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції з ОСОБА_2 з приводу виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором №675 від 22.09.2008р., є необґрунтованим та неправомірним.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду 11 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 11.07.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки посиланням позивача, що він не є позичальником банку, а являється лише майновим поручителем, який передав своє майно в якості забезпечення виконання зобов`язань іншої сторони, а тому до нього, як до майнового поручителя, не має жодного відношення загальна сума заборгованості позичальника та відсутні зобов`язання по погашенню всієї суми заборгованості. При цьому, для отримання права на стягнення виконавчого збору державний виконавець повинен був переконатись, що боржник міг виконати рішення добровільно, але не зробив цього у встановлений державним виконавцем строк.

Також, апелянт посилається на те, що виконавчий збір за своєю правовою природою є збором, який сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа та розраховується виходячи лише з фактично стягнутої або повернутої суми. Проте, під час проведення виконавчих дій оцінка житлового будинку з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності, взагалі не здійснювалася, для реалізації з прилюдних торгів житловий будинок не передавався. Відповідачем не доведено здійснення дій на примусове виконання виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р.

Посилається апелянт і на те, що ні сторони у справі, а ні третя особа про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 11.07.2019р., належним чином повідомлені не були.

Кривоозерський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10.04.2015р. начальником відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області Парсенюк К.Г. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р., про звернення до стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №675 від 22 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 , за договором іпотеки, укладеним між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_1 22 вересня 2008 року реєстровий №2971 на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 (цілий глиняний з облицюванням житловий будинок, житловою площею 36,90 м.кв., загальною площею 68.70 м.кв., зазначений в плані «A-ж» та будівлі і споруди: літня кухня - Б, тамбур - В, сарай - Г, сарай - Д, погріб - E, вбиральня - У, огорожа № 1-2, вимощення №3) належний ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , шляхом продажу житлового будинку на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 183 716 грн., що визначена на підставі звіту про оцінку нерухомого майна та відображена в п. 1.4. Іпотечного Договору, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення №10014/0142 філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» (55104 Миколаївська обл. смт. Криве Озеро вул. 1 Травня) стягнувши вищевказану суму на рахунок НОМЕР_2 .

Звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 22.09.2008р., укладеним між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_1 , проводиться на погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №675 від 22.09.2008р., укладеним між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_2 , яка становить 198 013,09 грн. Реалізація предмета іпотеки здійснюється за початковою ціною, встановленою на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2015р. ВП №47193066 боржнику надано строк для добровільного її виконання до 18.04.2015р. Також, у постанові зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору у розмірі 10% та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2015р. ВП №47193066 отримано ОСОБА_1 16.04.2015р., що підтверджується копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наданим відповідачем разом із відзивом на апеляційну скаргу.

20.04.2015р. начальником відділу державної виконавчої служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області Парсенюк К.Г. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №47193066, якою, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 в добровільному порядку у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р., на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 18371,60 грн.

Постанову про стягнення виконавчого збору від 20.04.2015р. ВП №47193066 отримано ОСОБА_1 28.04.2015р., що підтверджується копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наданим відповідачем разом із відзивом на апеляційну скаргу.

07.06.2019р. до Кривоозерського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» надійшла заява про закінчення виконавчого провадження №47193066 з примусового виконання виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р. про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №675 від 22.09.2008р. У вказаній заяві зазначено, що незважаючи на те, що в межах виконавчого провадження №479/467/14 нерухоме майно реалізоване не було, на даний час заборгованість за кредитним договором №675 від 22.09.2008р. є погашеною у повному обсязі, в тому числі - шляхом добровільного погашення боржником ОСОБА_2 15.05.2019р. заборгованості у розмірі 112 968,98 грн.

У зв`язку з цим, стягувач просив закінчити виконавче провадження №47193066 про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_1

10.06.2019р. державним виконавцем Кривоозерського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Іванюк Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №479/467/14, виданого Кривоозерським районним судом Миколаївської області 13.10.2014р., на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з повною фактичною сплатою боргу відповідно до повідомлення стягувача від 03.06.2019р.

У пункті 3 вказаної постанови зазначено про винесення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

11.06.2019р. начальником Кривоозерського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Архиповою К.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59327626 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №47193066 від 20.04.2015р., виданої Кривоозерським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 18371,60 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку. При цьому, вимоги позову обґрунтовував відсутністю підстав для стягнення з нього виконавчого збору.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , дійшов висновку, що дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору з позивача цілком відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для скасування оскаржуваної постанови у суду відсутні.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження ВП №47193066) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 статті 25 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст.27 Закону №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 3 вказаної статті Закону №606-XIV передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.7 ст.28 Закону №606-XIV у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802, виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З аналізу вказаних норм слідує, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», що мало місце у спірних правовідносинах, на державного виконавця Інструкцією покладено обов`язок не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження зареєструвати в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ постанову про стягнення виконавчого збору у випадку, якщо такий виконавчий збір не стягнуто.

В подальшому, не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації постанови про стягнення виконавчого збору в автоматизованій системі виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Предметом спору у даній справі є постанова державного виконавця Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №59327626 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП №47193066 від 20.04.2015р., виданої Кривоозерським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 18371,60 грн.

Колегія суддів вважає вимоги позову необґрунтованими, оскільки при прийнятті спірної постанови відповідач діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802, якою чітко встановлено порядок дій державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та існування чинної постанови про стягнення виконавчого збору, за якою виконавчий збір не стягнуто.

При цьому, вимоги позову ОСОБА_1 обґрунтовує відсутністю підстав для стягнення з нього виконавчого збору.

Колегія суддів не надає правову оцінку таким посиланням апелянта, оскільки про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 18371,60 грн. державним виконавцем відділу ДВС Кривоозерського районного управління юстиції винесено постанову від 20.04.2015р. ВП №47193066, яку отримано позивачем 28.04.2015р. та яку не оскаржено ні в рамках даної, а ні в рамках іншої адміністративної справи.

За наявності чинної постанови про стягнення виконавчого збору від 20.04.2015р. ВП №47193066, законність якої не являється предметом даного спору, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову про скасування постанови від 11.06.2019р. про відкриття виконавчого провадження ВП №59327626 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, встановивши, що при її винесенні відповідач діяв в межах повноважень та на підставі законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.

Поряд з цим, колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду поданого ним позову.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою від 02.07.2019р. суд першої інстанції відкрив провадження в адміністративній справі та призначив судове засідання на 08.07.2019р. на 10 год. 30 хв.

05.07.2019р. до Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому позивач просив 08.07.2019р. проводити розгляд справи за його відсутності, судове засідання не відкладати. Також, ОСОБА_1 просив у разі відкладення розгляду справи повідомити його про день та час наступного судового засідання.

Однак, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції в порядку письмового провадження 11.07.2019р. при відсутності в матеріалах справи відомостей про повідомлення судом першої інстанції про це сторін та третьої особи.

Більше того, з матеріалів справи вбачається, що станом на 08.07.2019р. у суду були відсутні належні докази про повідомлення всіх учасників справи про розгляд справи, оскільки з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що Кривоозерський районний відділ ДВС повістку про виклик до суду на 08.07.2019р. отримав 11.07.2019р.

А відтак, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні підстави для застосування ч.9 ст.205 КАС України щодо розгляду справи в порядку письмового провадження, про що судом зазначено в описовій частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 частини 3 статті 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки в обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає про не повідомлення його про дату, місце та час розгляду поданого ним позову і вказані обставини підтверджено матеріалами справи, колегія суддів, з врахуванням положень п.3 ч.3 ст.317 КАС України, доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої апеляційної скарги, скасування рішення від 11.07.2019р. та прийняття нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 11 липня 2019 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кривоозерського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук