Справа № 557/1110/19
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №557/1110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції 1 роти 2 батальйону Марченка Віталія Миколайовича Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції 1 роти 2 батальйону Марченка Віталія Миколайовича Управління патрульної поліції у Київській області та до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову вказує, що 01.07.2019 року сержантом поліції 1 роти 2 батальйону Марченка Віталія Миколайовича Управління патрульної поліції у Київській області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1282477 від 01.07.2019 р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

З вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, посилаючись на те, що інспектором УПП незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було допущено порушення чинного законодавства, а саме використання несертифiкованого вимірювача швидкості TRUCAM L 20/20.

А тому, просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №128477 від 01.07.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 14.08.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов

03.09.2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, ст.175 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Пунктом 2 частини 4 зазначеної статті передбачено, що до відзиву додаються: документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.7 ст.47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Отже, відповідачем не виконані вимоги ст.ст.162, 175 КАС України, тому суд не може прийняти до розгляду відзив відповідача.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що старшим сержантом поліції 1 роти 2 батальйону Марченко Віталій Миколайович Управління патрульної поліції у Київській області винесено постанову серії ЕАВ №1282477 від 01.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 01.07.2019 о 09 год. 46 хв. по вул. Київська, 27, МО6 39 км. керував транспортним засобом марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , водій рухався зі швидкістю 137 км/ год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху поза населеним пунктом на 27 км/год., чим порушив п. 12.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого.

Положеннями ч.2ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо неправомірності використання приладу TRU CAM LTI 20/20 № ТС000681 для вимірювання швидкості руху автомобіля з наступних підстав.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 19 лютого 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 «TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Між повірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення їх результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Лазерний вимірювач TRU CAM LTI 20/20 № ТС000681 повірений 25.09.2018 відповідно до свідоцтва про повірку №222/6510 від 19.02.2002 року, сертифікат затвердження типу засобів вимірювання техніки виданий 29.08.2012 року, який видано Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, що дійсне до 25.09.2019 року.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11919 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TRU CAM LTI 20/20 № ТС000681 до застосування.

Статтею 9 КупАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За приписами п. 9 ч. 1ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію"поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем надано диск з відеозаписами, які, на думку суб`єкта владних повноважень, підтверджують скоєння позивачем адміністративних правопорушень, однак в силу положень ч. 9 ст. 79 КАС України, даний доказ судом до уваги не прийнятий, інших доказів відповідачем до суду не надано.

Отже, відповідачем, всупереч вимогам ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, не надано належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем, всупереч вимогам ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, не надано належних доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, за яке настає відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки відповідачем у встановленому законом порядку не надано до суду доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, отже постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1282477 від 01.07.2019 р. підлягає скасування, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.

7, 122,162, 222, 245,247, 251,252, 254,255, 256, 268, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 5, 6, 8, 9, 19, 72, 77, 99, 242-246, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції 1 роти 2 батальйону Марченка Віталія Миколайовича Управління патрульної поліції у Київській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1282477 від 01.07.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Гощанський районний суд Рівненської області.

Суддя Д.В. Пацко