Справа № 189/1251/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1251/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Романа Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Романом Васильовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

06.07.2019 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGХ 26.480 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ).

На 152 км, автомобільної дороги М-04, в Дніпропетровській області, позивач був зупинений інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Романом Васильовичем, який виніс відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено у постанові, позивач керуючи ТЗ перевозив негабаритний вантаж (комбайн) ширина якого 3,70 м, країні зовнішні частини якого не були позначені сигнальними щитками згідно постанови КМУ, чим порушив КМУ №30 ч. 4 Порушення ПДР проїзду проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Позивач вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 21 Порядку, вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору, з боків - оранжевого кольору. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено п. 22.4 ПДР України.

Відповідно до п. 22.4 ПДР України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Зазначає, що працівником поліції не надано жодних доказів дотримання процедури габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складанням відповідного документу.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що зміст відзиву зводиться до цитування норм законодавства, без зазначення фактичних обставин справи.

Також до суду надійшло клопотання від представника Департаменту патрульної поліції Марченка А.О., в якому він просив залишити без розгляду позовну заяву, мотивуючи свою позицію тим, що позивач подав позов після закінчення строків установлених законом.

З цього приводу суд зазначає, що у встановлені судом строки від відповідача надійшла заява про поновлення процесуальних строків та надані докази поважності причин пропуску строку подачі позову до суду. Ухвалою суду від 21.08.2019 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновлено пропущений процесуальний строк.

Суд наголошує на тому, що вказане клопотання подано особою, яка не є учасником справи.

В судове засідання позивач, не з`явився, у позові зазначив, що просить розглядати позов без його участі.

Відповідач в судове засідання, не з`явився, повідомлений про день, час та місце судового розгляду належним чином. У своєму відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

06.07.2019 року, о 10:48 годині, на 152 км, автомобільної дороги М-04, в Дніпропетровській області, інспектор роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Роман Васильович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи ТЗ перевозив негабаритний вантаж (комбайн) ширина якого 3,70 м, країні зовнішні частини якого не були позначені сигнальними щитками згідно постанови КМУ, чим порушив КМУ №30 ч. 4 Порушення ПДР проїзду проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень; дії кваліфіковані за ст. 132-1 КУпАП; накладений штраф у розмірі 510,00 гривень (копія постанови, а. с. 5).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 21 Порядку, вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

Відповідач також надав суду відеозапис з нагрудної камери, який начебто підтверджує вину позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Дослідивши даний відеозапис, суд встановив, що транспортний засіб був зупинений на узбіччі догори, за відсутності пункту габаритно-вагового контролю та на ньому зафіксовано момент спілкування працівників поліції з позивачем. Будь-які дії щодо здійснення габаритно-вагового контролю працівниками поліції на відеозапису не зафіксовані.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року, відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР є належним доказом, якщо в постанові є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В даному випадку постанова про адміністративне правопорушення не містить будь-яких посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказаний відеозапис, а тому він не може вважатися належним доказом.

Окрім цього, відповідно до правової позиції Верховного Суду, у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019 року, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. Як зазначалося вище, фактичні дані стосовно обставин вчиненого адміністративного правопорушення, досліджуваний відеозапис не містить.

Оскільки відповідачем, не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Романа Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1300097 від 06.07.2019 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Воскобой Романом Васильовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 06.07.2019 року закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 01 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Чорна