Справа № 438/746/19
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/746/19
Провадження № 2-а/438/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 вересня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ст. сержанта Матвієвського Валентина Олександровича про поновлення строку на оскарження адміністративного стягнення та скасування постанови серії ДП018 №461340 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати Постанову серії ДП018 за №461340 від 28 травня 2019 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Визнати дії старшого сержанта поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській обл. Матвієвського ОСОБА_2 щодо складання Постанови серії ДП018 за №461340 від 28 травня 2019 р. про адміністративне правопорушення про накладання на мене адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення ст. 121 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 травня 2019 р. в 1.05 ночі старшим сержантом поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_3 відносно нього винесена постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП018 №461340. Відповідно винесеної Постанови поліцейський інкримінував йому здійснення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч.,6 ст. 121 КУпАП - керування автомобілем, в якому відсутній болт (гайка) кріплення колеса і неосвітлений номерний знак і темну пору доби.

Вважає, що вказана вище постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він правил дорожнього руху не порушував і при ньому поліцейський Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ст. сержант Матвієвський В.О. оскаржувану постанову не виносив. Тільки 13 червня 2019 року мати позивача, ОСОБА_4 , в «поштовій скриньці виявила розкритий лист від Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області із оскаржуваною постановою.

Ухвалою Бориславський міський суд Львівської області від 17 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити.

Відповідач поліцейський Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ст. сержант Матвієвський Валентин Олександрович належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, 28 травня 2019 р. в 1.05 ночі старшим сержантом поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській обл. ОСОБА_3 відносно позивача винесена постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в 340,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ДП018 №461340. Відповідно винесеної Постанови поліцейський інкримінував позивачу здійснення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч.6 ст. 121 КУпАП - керування автомобілем, в якому відсутній болт (гайка) кріплення колеса і неосвітлений номерний знак і темну пору доби.

Частиною 1 ст.121КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В пункті 31.4.5є Правил дорожнього руху України вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п/п «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами) водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Так, у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вказано в позовній заяві, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, працівник поліції не надав жодних доказів порушення ПДР України вчинених позивачем, свідки даної події працівниками поліції не залучалися, єдиним підтвердженням вчиненого, на думку працівника поліції правопорушення, є суб`єктивно винесена постанова серії ДП018 за №461340 від 28 травня 2019 року.

При винесені даної постанови, поліцейським, також не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій неправомірними не підлягають задоволенню в даному випадку.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП, вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП018 за №461340 від 28 травня 2019 р. винесену старшим сержантом поліції Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській обл. Матвієвським Валентином ОСОБА_5 про адміністративне правопорушення про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за порушення ст. 121 КУпАП.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Слиш А.Т.