Справа № 360/3553/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3553/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до управління пенсійного фонду України в Станично- Луганському районі Луганської області (далі також - відповідач, УПФУ в Станично-Луганському районі), в якій після уточнення позовних вимог просить:

- визнати бездіяльність УПФУ в Станично-Луганському районі про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу позивачу за час роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні в період з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 неправомірною;

- зобов`язати УПФУ в Станично-Луганському районі зарахувати до трудового стажу позивача період роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри в відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 03.09.2012 по 01.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару, здійснити призначення пенсії за пільгою з урахуванням до стажу вищезазначених періодів роботи з 19.09.2018.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 19.09.2018 позивач звернулась до УПФУ в Станично- Луганському районі для призначення дострокової пенсії по списку №2.

На заяву отримала відповідь від 18.10.2018 №154А-5 з УПФУ в Станично-Луганському районі, що згідно Закону України від 15.04.2014 №1207-VII документи надані з тимчасово непідконтрольній території державними органами не можуть бути прийняті до уваги.

З метою досудового врегулювання конфлікту та отримання необхідних довідок позивач звернулась до департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації та отримала необхідні довідки, які підтверджують трудовий стаж в Луганському обласному будинку дитини, та відповідь від 06.05.2019 № 02/А-244 департаменту охорони здоров`я, що отримати документи підтвердження стажу з Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру неможливо, а Луганська обласна клінічна лікарня залишилась на території області, тимчасово неконтрольній українській владі.

Таким чином, в зв`язку з тим, що змогла отримати документи для підтвердження свого трудового стажу на території підконтрольної українській владі, позивач вимушена була звернутися до суду із заявою про визнання довідок, отриманих в архівних установах підприємств на території м. Луганськ, які пред`являла представникам УПФУ при первинному зверненні, але було відмовлено у їх прийомі.

Для підтвердження факту роботи на підприємствах у вказаний період до УПФУ в Станично-Луганському районі були надані наступні документи: копія наказу № 36 від 30.03.1993 «Про результати атестації робочих місць» Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні з переліком професій робітники яких мають право на пільги та компенсації; копія наказу № 51 від 12.04.2000 «Про атестацію робочих місць по умовам праці» Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні з переліком професій, робітники яких мають право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №2; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 06.07.2000 №69/05-805; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 15.02.2002 №6/1407; довідка від 10.10.2018 року №01-04/2/1-1977 про підтвердження роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічній лікарні в період 24.04.1989 по 04.11.1994; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 24.04.1989 по 04.11.1994 для призначення пенсії №01.-04/2/1-1379 від 10.10.2018 « ГУ «Луганская республиканская клиническая психоневрологическая больница» Луганской народной республіки»; копія наказу №37 від 01.07.1994 Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру « Про підсумки атестації робочих місць по умовам труда» з додатком №3; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 05.03.2003 №11/1067; копія листа Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської ОДА від 25.11.2010 №11/5885-53; копія наказу №29 від 28.01.2010 Луганського протитуберкульозного диспансеру « По підсумки атестації робочих місць по умовам труда пільгового пенсійного забезпечення» з додатком №2; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 23.10.1986 по 28.04.1987 для призначення пенсії №123/18 від 10.10.2018 «ГУ «Луганский республиканский противотуберкулезный диспансер» Луганской народной республіки»; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 03.09.2012 по 01.08.2013 для призначення пенсії №125/18 від 10.10.2018 «ГУ «Луганский республиканский противотуберкулезный диспансер» Луганской народной республіки»; довідка від 10.10.2018 №122/18 про підтвердження роботи в Ворошиловградському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 23.10.1986 по 28.04 1987; довідка від 10.10.2018 №124/18 про підтвердження роботи в Луганському протитуберкульозному диспансері в період з 03.09.2012 по 01.08.2013.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В належній позивачу трудовій книжці НОМЕР_1 під записом №3 від 24.04.1989 зазначено про прийняття на посаду палатної медсестри в відділення №9 Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні згідно наказу №48-К від 17.04.1989; під записом № 4 від 30.03.1993 зазначено про проходження атестації робочого міста згідно постанови Кабінету Міністрів від 01.08.1992 № 442 (наказ №36 від 30.03.1993); під записом №5 від 04.11.1994 зазначено про звільнення за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України з Луганської обласної клінічної лікарні (наказ №182-К від 04.11.1994); також у трудовій книжці НОМЕР_2 є записи про стаж в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері: запис №30 від 03.09.2012 про прийняття на роботу на посаду медичної сестри стаціонару (наказ №55 від 03.09.2012); запис № 31 від 28.01.2010 зроблено запис, що згідно атестації затверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 (наказ №29 від 28.01.2010); запис № 32 від 01.08.2013 зазначено про звільнення за власним бажанням стаття 38 КЗпП (наказ №49-к від 01.08. 2013).

Позивач вважає бездіяльність УПФУ в Станично-Луганському районі про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу позивачу за час роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні в період з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 неправомірною, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 61-62).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забешечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вегановлюався Кабінетом Міністрів України.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що заява про призначення пенсії подається заявником особисто безпосередньо до Управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління за місцем проживання (реєстрації) та вичерпаний перелік документів необхідних для призначення пенсійного забезпечення.

До заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. За пунктом 1 зазначеного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. Трудова книжка - це правовстанавлюючий документ.

Трудова книжка повинна відповідати нормативним актам законодавства України.

Додатково повідомляємо: у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні пшиси про періоди роботи, для нідіверджешія трудовою стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. В переліку цих пунктів зазначене м.Луганськ.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» № 1207-VII від 15.04.2014 документи надані з тимчасово непідконтрольній території державними органами не можуть бути прийняти до уваги.

Перевірити достовірність документів, створених на території, не підконтрольній державній владі України, управління не має змоги. Тому неможливо зарахувати період роботи згідно наданих документів.

На підставі викладеного, УПФУ в Станично- Луганському районі вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними і необгрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 59, 60).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви (а.с. 44-45).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено до розгляду. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 1-2).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

19.09.2018 позивач звернулась до УПФУ в Станично- Луганському районі для призначення дострокової пенсії по списку №2 (а.с. 67).

У відповіді від 18.10.2018 №154А-5 УПФУ в Станично-Луганському районі зазначило, що згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» документи, надані з тимчасово непідконтрольній території державними органами, не можуть бути прийняті до уваги (а.с. 37, 65).

Позивачем були надані наступні документи: копія наказу від 30.03.1993 № 36 «Про результати атестації робочих місць» Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні з переліком професій робітники яких мають право на пільги та компенсації; уопія наказу № 51 від 12.04.2000 «Про атестацію робочих місць по умовам праці» Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні з переліком професій робітники яких мають право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 2; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 06.07.2000 №69/05-805; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 15.02.2002 №6/1407; довідка від 10.10.2018 №01-04/2/1-1977 про підтвердження роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічній лікарні в період 24.04.1989 по 04.11.1994; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 24.04.1989 по 04.11.1994 для призначення пенсії від 10.10.2018 №01.-04/2/1-1379 «ГУ «Луганская республиканская клиническая психоневрологическая больница» Луганской народной республіки»; копія наказу від 01.07.1994 №37 Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру « Про підсумки атестації робочих місць по умовам труда» з додатком №3; копія листа Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 05.03.2003 №11/1067; копія листа Головного управління праці та соціального захисту населення Луганської ОДА від 25.11.2010 №11/5885-53; копія наказу №29 від 28.01.2010 Луганського протитуберкульозного диспансеру «По підсумки атестації робочих місць по умовам труда пільгового пенсійного забезпечення» з додатком №2; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 23.10.1986 по 28.04.1987 для призначення пенсії №123/18 від 10.10.2018 «ГУ «Луганский республиканский противотуберкулезный диспансер» Луганской народной республіки»; довідка про підтвердження наявного трудового стажу за період з 03.09.2012 по 01.08.2013 для призначення пенсії №125/18 від 10.10.2018 «ГУ «Луганский республиканский противотуберкулезный диспансер» Луганской народной республіки»; довідка від 10.10.2018 №122/18 про підтвердження роботи в Ворошиловградському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 23.10.1986 по 28.04 1987; довідка від 10.10.2018 №124/18 про підтвердження роботи в Луганському протитуберкульозному диспансері в період з 03.09.2012 по 01.08.2013 (а.с. 18-36).

Згідно записів трудової книжки від 20.01.1983 НОМЕР_2 позивача є записи про стаж в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері: запис №30 від 03.09.2012 про прийняття на роботу на посаду медичної сестри стаціонару (наказ №55 від 03.09.2012); запис № 31 від 28.01.2010 зроблено запис, що згідно атестації затверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 (наказ №29 від 28.01.2010); запис № 32 від 01.08.2013 зазначено про звільнення за власним бажанням стаття 38 КЗпП (наказ №49-к від 01.08. 2013) (а.с.12-13).

Згідно записів трудової книжки від 29.08.2001 серія НОМЕР_1 позивача під записом №3 від 24.04.1989 зазначено про прийняття на посаду палатної медсестри в відділення №9 Луганської обласної клінічної психоневрологічної лікарні згідно наказу №48-К від 17.04.1989; під записом № 4 від 30.03.1993 зазначено про проходження атестації робочого міста згідно постанови Кабінету Міністрів від 01.08.1992 № 442 (наказ №36 від 30.03.1993); під записом №5 від 04.11.1994 зазначено про звільнення за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України з Луганської обласної клінічної лікарні (наказ №182-К від 04.11.1994) (а.с. 14-17).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 7.1. розділу XV Прикінцеві положення Закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів; "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років. Право на пенсію за вислугу років мають в тому числі працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (пункт «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»)

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Страховий стаж враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенси, яка призначена до виплати.

Згідно з розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 № 909, право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) певних закладів охорони здоров`я, наведених в цьому переліку. Відповідно до приміток 2 і 3 до названого Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від відомчої належності закладів і установ; робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 № 1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та сільського господарства» було затверджено перелік установ, організацій та посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, який діяв до введення в дію відповідного законодавства України. Згідно з пунктом 1 розділу 2 цього переліку право на пенсію за вислугу років мали лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери помічники лікаря, акушери, масажисти, лаборанти та медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, які працювали в певних закладах охорони здоров`я, наведених в цьому переліку.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно із цією статтею основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), яким встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень (порушення п. 3 Порядку № 637), не пропонував в рамках наданих повноважень (пункту 3.3. Порядку № 22-1) можливість виклику до пенсійного органу свідків (пункти 17, 18 Порядку № 637).

Натомість, судом встановлено, що трудова книжка позивача має необхідні дані за спірні періоди, які свідчать про роботу позивача в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри в відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 03.09.2012 по 01.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару, що також підтверджується довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, наказами про атестацію (арк.спр. 11-13, 14-18, 68-92).

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено доказів тому, що спірні записи в трудовій книжці позивача можна визнати такими, які не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури.

Стосовно відповіді відповідача щодо заяви позивача про прийняття довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, наказів про атестацію, які в подальшому залишено без виконання, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 місто Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 №22-1, визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Луганська область у п.п. 1) м. Луганськ (Луганська міська рада).

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. місто Луганськ.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів». Так, у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» ( Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною 2 та частиною 3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідки № 23 від 17.10.2016, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Луганськ, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії з підстави знаходження підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

У зв`язку з викладеним, бездіяльність відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгового трудового стажу позивачу період роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 є протиправною.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Стосовно наявності чи відсутності підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 114 вказаного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Аналіз матеріалів справи дають підстави суду для висновку стосовно того, що ані позивач, ані відповідач не аналізував усі документи для визначення конкретного пільгового стажу та не визначали конкретної норми, яка повинна бути застосована до позивача.

Як наслідок, суд не уповноважений самостійно визначати такий стаж, підмінячи собою відповідний орган Пенсійного фонду України.

У зв`язку з чим суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити повторний розгляд заяви позивача від 19.09.2018 щодо призначення пенсії з урахуванням пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 02.09.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки у даній справі позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, відповідно до приписів частини другої статті 133 КАС України судовий збір у розмірі 768,40 грн. до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в Станично-Луганському районі.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 протиправною.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області здійснити повторний розгляд заяви позивача від 19.09.2018 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри у відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 03.09.2012 по 01.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця