Справа № 140/2211/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2211/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління ДФС у Волинській обласної (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000679-40 від 20.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення від 20.09.2018 №000679-40 про застосування фінансових санкцій винесене за результатами фактичної перевірки, проведеної з порушенням вимог податкового законодавства, а акт перевірки не містить жодних доказів на підтвердження обставин, що стали підставою для застосування фінансових санкцій. Позивач також зазначає, що з наказом на проведення перевірки її не ознайомлювали; ні в наказі про проведення перевірки, ні в оскаржуваному рішенні відсутні підстави для її проведення, а тому такі результати перевірки є незаконними. Крім того, наявні розбіжності в реквізитах акта перевірки. Також вважає, що контрольну розрахункову операцію було проведено відповідачем з порушенням норм Податкового кодексу України.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 вказує на те, що під час проведення перевірки у приміщенні магазину були виявлені алкогольні та тютюнові вироби, однак належали вони продавцю, яка реалізовувала їх для власної вигоди.

На підставі вищенаведеного просить оскаржуване рішення №000679-40 від 20.09.2018 про застосування фінансових санкцій визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 21.08.2019 за вх. №13569/19 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнав та вважає його безпідставним. Вказує на те, що перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства. Зокрема, ГУ ДФС у Волинській області, керуючись п. п. 20.1.10, 20.1.11 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п. п.80.2.3, 80.2.5, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), законами України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР), від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, винесено наказ від 08.08.2018 №2908 «Про проведення фактичної перевірки» суб`єкта господарювання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), господарська одиниця - магазин в АДРЕСА_1 . З даним наказом, ФОП ОСОБА_1 була ознайомлена (копія наказу вручена) 09.08.2018, про що свідчить її підпис на відповідному наказі. Окрім того, 09.08.2018 ФОП ОСОБА_1 була ознайомлена і з направленнями на проведення перевірки від 08.08.2018 №416 та №417, про що свідчить її підпис. Жодних зауважень та відповідних дій зі сторони позивача з метою недопущення контролюючого органу до перевірки, вчинено не було.

Щодо розбіжностей в акті перевірки, представник відповідача зазначає, що відповідно до пункту 86.5 статті 86 ПК України - акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Оскільки фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена 09.08.2018, то відповідно до вищезазначених норм, акт такої перевірки був зареєстрований на наступний робочий день у відповідному журналі реєстрації актів контролюючого органу, тобто 10.08.2018, що відображено в оскаржуваному рішенні про застосування штрафної санкції.

Щодо тверджень позивача про порушення під час проведення розрахункової операції, представник відповідача зазначає, що контрольно-розрахунковою операцією придбано 1 пляшку пива світлого пастеризованого «Балтика експортне» №7 місткістю 0,5 л вміст спирту 5,4% об. за ціною 20,00 грн. Проте, продавцем РРО не застосовано, фіскальний чек на суму покупки не видано. Також встановлено невідповідність суми готівкових коштів у місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному Z-звіті за 09.08.2018 станом на 15:10 у сумі 1070,00 грн., супровідні документи на алкогольні напої та тютюнові вироби згідно додатків №1, №2 не пред`явлено, чим порушено пункти 1, 2, 12, 13 статті 3 Закону №265/95-ВР При цьому, дане порушення не заперечується позивачем та підтверджується наданими поясненнями.

Також вказує, що під час проведення перевірки було встановлено факт зберігання під прилавком торгового залу двох упаковок горілки «Пшенична» місткістю 10,0 л, вміст спирту 40% об. в упаковці «Bag in Box» та 116 пачок тютюнових виробів трьох найменувань без марок акцизного податку встановленого зразка (згідно додатку №1 до акта перевірки), чим порушено вимоги статті 11 Закону №481/95-ВР та Положення, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2010 №1251. Також встановлено факт зберігання горілки «Пшенична», вміст спирту 40 % об, ємність 10 л з використанням тари, що не відповідає вимогам частини першої статті 11 Закону №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), а саме в упаковці типу «Bag in Box». Накладні на вищезазначений товар позивачем не надано, хоча з усних пояснень, наданих позивачем, товар придбаний для власних потреб.

За фактом зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.08.2018 серія ГП №022974 на ФОП ОСОБА_1 та вилучено з роздрібного обігу алкогольні напої та тютюнові вироби. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 12.09.2018 у справі №163/1586/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 155-1, частиною першою статті 164-5 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією в дохід держави горілки марки «Пшенична» у двох картонних ящиках місткістю 10 л кожна, 116 пачок тютюнових виробів трьох найменувань, що спростовує твердження позивача про те, що виявлені алкогольні та тютюнові вироби, належали не їй, а продавцю ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного просить в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити за участю сторін.

Ухвалою суду від 22.08.2019 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за участі сторін.

Дослідивши письмові докази у справі, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована 24.06.2016 як фізична особа-підприємець, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи слідує, що 08.08.2018 ГУ ДФС у Волинській області, керуючись підпунктами 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктами 80.2.3, 80.2.5, пункту 80.2 статті 80 ПК України, Закону №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону №265/95-ВР винесено наказ №2908 «Про проведення фактичної перевірки» суб`єкта господарювання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - господарська одиниця - магазин - АДРЕСА_1 та направлення на перевірку №416, №417, з яким ФОП ОСОБА_1 була ознайомлена 09.08.2018, про що свідчить її підпис в наказі та направленнях.

За результатами перевірки складено акт №03/163/40-01/ від 10.08.2018 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами (а. с. 6-7).

Відповідно до пункту 81.1 статті 80 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Позивач стверджує, що з наказом про проведення фактичної перевірки від 08.08.2018 №2908 її не ознайомлювали, а також відсутні підстави для її проведення, однак такі твердження спростовуються даним наказом, де зазначено, що перевірку необхідно провести протягом 10 діб, починаючи з 10.08.2018, а також керуючись, зокрема, підпунктом 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Як передбачено підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відтак, суд зазначає, що наказ від 08.08.2018 №2908 містить всі необхідні реквізити, передбачені законодавством. З даним наказом позивач ознайомлена під підпис 09.08.2018.

З аналізу наведених норм слідує, що при виконанні функцій, визначених законом, контролюючі органи наділені правом проведення перевірки за умови вручення платнику податків копії наказу та пред`явлення йому направлення на перевірку та службового посвідчення, а не інших документів, які вказують на підстави для проведення фактичної перевірки.

Отже, контролюючим органом проведено фактичну перевірку позивача з дотриманням вимог статей 80, 81 ПК України.

Водночас, суд зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Оскільки позивач допустила посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тому передбачене статтею 80 ПК України право контролюючого органу на проведення фактичної перевірки позивача на підставі наказу 08.08.2018 №2908 є реалізованим.

Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У свою чергу, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №806/2127/16 (адміністративне провадження №К/9901/35465/18).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що позивач допустила перевіряючих до проведення перевірки та надала пояснення по суті виявлених порушень, суд відхиляє доводи про порушення відповідачем порядку проведення фактичної перевірки, рівно як і відсутність підстав для її проведення.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) та «Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010, а саме: зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка; частини першої статті 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв пі тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) - зберігання алкогольних напоїв з використанням тари, що не відповідає вимогам; пунктів 1, 2, 12, 13 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).

Зокрема, перевіркою встановлено факт зберігання під прилавком торгового залу магазину в с. Глинянка, Любомльського району, вул. Жука, 31 двох упаковок горілки «Пшенична» місткістю 10,0 л, вміст спирту 40% об. в упаковці «Bag in Box» та 116 пачок тютюнових виробів трьох найменувань без марок акцизного податку встановленого зразка (згідно додатку №1 до акта перевірки), чим порушено вимоги статті 11 Закону №481/95-ВР та Положення, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 27.12.2010 №1251. Також встановлено факт зберігання горілки «Пшенична», вміст спирту 40 % об, ємність 10 л з використанням тари, що не відповідає вимогам частини першої статті 11 Закону №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), а саме в упаковці типу «Bag in Box». Накладні на вищезазначений товар позивачем не надано,

Також, контрольно-розрахунковою операцією придбано 1 пляшку пива світлого пастеризованого «Балтика експортне» №7 місткістю 0,5 л вміст спирту 5,4% об. за ціною 20,00 грн. Проте, продавцем РРО не застосовано, фіскальний чек на суму покупки не видано. Крім того, встановлено невідповідність суми готівкових коштів у місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному Z-звіті за 09.08.2018 станом на 15:10 у сумі 1070,00 грн., супровідні документи на алкогольні напої та тютюнові вироби згідно додатків №1, №2 не пред`явлено, чим порушено пункти 1, 2, 12, 13 статті 3 Закону №265/95-ВР При цьому, дане порушення не заперечується позивачем та підтверджується наданими поясненнями.

У зв`язку з встановленими порушеннями 20.09.2018 ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000679-40, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 51 000,00 грн., з яких: за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку - 17 000,00 грн.; за зберігання алкогольних напоїв з використанням тари, що не відповідає вимогам - 17 000,00 грн.; за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку - 17 000,00 грн.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно з пунктом 4 статті 11 Закону №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями підпунктів 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону № 481/95-ВР передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 226.3 статті 226 ПК України передбачено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Пунктом 24 цього Положення передбачено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України маркованих з порушенням вимог цього Порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняється.

В ході розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час перевірки встановлено факт зберігання у приміщенні магазину, де здійснює господарську діяльність позивач, під прилавком торгового двох упаковок горілки «Пшенична» місткістю 10,0 л, вміст спирту 40% об. в упаковці «Bag in Box» та 116 пачок тютюнових виробів трьох найменувань без марок акцизного податку встановленого зразка, про що зазначено у додатку №1 до акта перевірки

Щодо твердження позивача про те, що виявлені алкогольні та тютюнові вироби, належали продавцю, і які використовувались для власних потреб, то суд зазначає, що відповідно до абзацу 4 пункту 23 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб`єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 32 вказаного Порядку, для зберігання верхнього одягу та особистих речей працівників обладнується окреме приміщення.

З наведених підстав суд вважає, що зберігання особистих речей, в тому числі і тих, що не належать суб`єкту господарювання, категорично заборонено.

Крім того, відповідно до частини першої статті 11 Закону №481/95-ВР розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5% об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно із абзацом п`ятнадцятого частини другої статті 17 цього Закону, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, зберігання тютюнових та алкогольних виробів без марок акцизного податку встановлено зразка є підставою для застосування до суб`єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафів, при цьому, обов`язковою кваліфікуючою ознакою для застосування фінансових санкцій є саме зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі.

Оскільки судом встановлено, що за місцем здійснення господарської діяльності позивача в приміщенні магазину під прилавком торгового залу здійснювалось зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а також факт зберігання горілки «Пшенична», вміст спирту 40 % об, ємність 10 л з використанням тари, що не відповідає вимогам частини першої статті 11 Закону №481/95-ВР (із змінами та доповненнями), а саме в упаковці типу «Bag in Box», тому суд приходить до висновку, що сума штрафних санкцій в розмірі 51 000,00 грн. (по 17 000 грн. за кожне порушення) застосований до відповідача правомірно.

Крім того, за фактом зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку на ФОП ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 09.08.2018 серія ГП №022974 та вилучено з роздрібного обігу алкогольні напої та тютюнові вироби.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 12.09.2018 у справі №163/1586/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених частиною першою статті 155-1, частиною першою статті 164-5 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією в дохід держави горілки марки «Пшенична» у двох картонних ящиках місткістю 10 л кожна, 116 пачок тютюнових виробів трьох найменувань, що спростовує твердження позивача про те, що виявлені алкогольні та тютюнові вироби належали продавцю ОСОБА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 05 жовтня 2018 року №000693-40 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а отже підстави для його скасування відсутні.

Згідно з вимогами частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення, а тому в задоволенні позову відмовляє повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський