Справа № 360/3551/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3551/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (далі також - відповідач, УПСЗН Сєвєродонецької міськради), в якій просить:

- визнати дії УПСЗН Сєвєродонецької міськради щодо відмови позивачу у призначені щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 № 505, за період з 21.01.2019 по 21.07.2019 неправомірними;

- зобов`язати УПСЗН Сєвєродонецької міськради на заяву уповноваженого члена сім`ї від 21.01.2019 призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 № 505, за період з 21.01.2019 по 21.07.2019, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є громадянкою України та внутрішньо переміщеною особою. Сім`я позивача переїхала до м. Сєвєродонецька, де перебувають на обліку як внутрішньо-переміщенні особи в УПСЗН Сєвєродонецької міськради з 28.05.2015 разом з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до листа Відповідача від 11.02.2019 № 1131/04 позивач 28.05.2015 звернулася із заявою про надання щомісячної адресної допомоги ВПО, на підставі якої ОСОБА_1 було призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній не працюючій особі, відповідно до пункту 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати, а ОСОБА_3 - як дитині до 18 років, а саме: з 28.05.2015 по 27.07.2015 у розмірі 1326 грн. в місяць, з 28.07.2015 по 27.09.2015 у розмірі 1105 грн. в місяць, з 28.09.2015 по 27.11.2015 у розмірі 884 в місяць. Надалі ОСОБА_1 звернулася за подовженням допомоги у складі сім`ї.

Згідно заяви ОСОБА_4 (чоловіка позивачки) від 30.11.2015 ОСОБА_4 призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній непрацюючій особі із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати, ОСОБА_3 - як дитині до 18 років, а ОСОБА_1 не було включено до розрахунку, з огляду на п. 3 Порядку: з 30.11.2015 по 29.01.2016 у розмірі 1326 грн. в місяць, з 30.01.2016 по 29.03.2016 у розмірі 1105 грн. в місяць, з 30.03.2016 по 29.05.2016 у розмірі 884 грн. в місяць.

Згідно з заяви від 21.06.2016 допомогу подовжено лише дитині.

21.12.2016 ОСОБА_4 звернувся за подовженням допомоги, повідомивши про працевлаштування позивача з 07.11.2016, але згідно п. 3 Порядку, позивач не було включено до розрахунку, подовжено допомогу лише дитині (з 21.12.2016 по 20.06.2017 у розмірі 884 грн. в місяць).

Під час звернення за подовженням допомоги на наступний період, 06.07.2017 ОСОБА_4 виключив позивача зі складу сім`ї.

21.01.2019 ОСОБА_4 надав заяву щодо перерахунку допомоги, додавши до складу своєї сім`ї ОСОБА_1 та надав довідку з місця роботи дружини. Заяву було розглянуто, але керуючись п. 3 Порядку, позивачу відмовлено в поновлені щомісячної адресної допомоги.

Крім того, у січні 2019 року позивач самостійно намагалася подати заяву про призначення щомісячної адресної допомоги, однак працівники управління заяву не прийняли та зазначили, щоб заяву подавав чоловік як уповноважений член родини.

Так, 07.11.2016 позивач влаштувалася на роботу до Первомайської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення ФСС з ТВП, 01.01.2018 переведена на посаду головного спеціаліста відділу документального забезпечення та організаційної роботи.

Однак, не дивлячись на факт працевлаштування, що було підтверджено трудовою книжкою та відповідною довідкою, відповідач не призначив позивачу щомісячну адресну допомогу.

Позивач вважає, що грошова допомога не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася та її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 та 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Позивач вважає відмову УПСЗН Сєвєродонецької міської ради у призначенні щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк протиправною, такою, що порушує його права та законні інтереси.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у задоволені позову відмовити з таких підстав (арк. спр. 46-47).

28.05.2015 позивача разом з чоловіком, ОСОБА_4 , та малолітньою дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було взято на облік внутрішньо переміщених осіб в УПСЗН Сєвєродонецької міської ради та надано відповідні довідки № 919041405 та № 919041240.

Згідно заяви позивача від 28.05.2018 про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених осіб було призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній непрацюючій особі, відповідно до пункту 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі Порядок), із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати, а ОСОБА_7 як дитині до 18 років, а саме:

з 28.05.2015 по 27.07.2015 у розмірі 1326 грн в місяць;

з 28.07.2015 по 27.09.2015 у розмірі 1105 грн. в місяць;

з 28.09.2015 по 27.11.2015 у розмірі 884 грн. в місяць.

Згідно заяви чоловіка позивача, ОСОБА_4 , від 30.11.2015 про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених осіб було призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній непрацюючій особі, відповідно до пункту 7 Порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, із скороченням терміну призначення та зменшенням суми виплати, а ОСОБА_7 як дитині до 18 років, а саме:

з 30.11.2015 по 29.01.2016 у розмірі 1326 грн. в місяць;

з 30.01.2016 по 29.03.2016 у розмірі 1105 грн в місяць;

з 30.03.2016 по 29.05.2016 у розмірі 884 грн. в місяць.

Оскільки позивач не працевлаштувалась у період призначення щомісячної грошової допомоги, не було підстав для перерахунку грошової допомоги як працездатній працюючій особі.

Згідно пункту 3 Порядку, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

21.12.2016 чоловік позивача звернувся за подовженням допомоги, повідомивши про працевлаштування позивача з 07.11.2016.

З огляду на зазначений вище пункту 3 Порядку, позивача не було включено до розрахунку, допомогу було подовжено лише дитині: з 21.12.2016 по 20.06.2017 у розмірі 884 грн. в місяць.

Під час звернення за подовженням допомоги на наступний період 06.07.2017 ОСОБА_4 виключив позивача зі складу сім`ї.

Згідно заяви допомогу було подовжено лише ОСОБА_8 : з 06.07.2017 по 05.01.2018 у розмірі 884 грн. в місяць.

Згідно заяв від 19.02.2018 та 17.08.2018 було подовжено допомогу лише дитині позивача: з 19.02.2018 по 18.08.2018 у розмірі 1000 грн. в місяць; з 17.08.2018 по 16.02.2019 у розмірі 1000 грн. в місяць.

21.01.2019 чоловік позивача надав заяву щодо перерахунку допомоги, додавши до складу сім`ї позивача та надавши довідку з місця роботи позивача. Заяву було розглянуто, але, керуючись пункту 3 Порядку, позивачеві було відмовлено у поновленні щомісячної адресної допомоги.

Просить відмовити в позовних вимогах позивача в повному обсязі

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 42, 43, 44).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк та запропоновано усунути недоліки позовної заяви (арк. спр. 30).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 02.10.2019 (арк. спр. 1-3).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.05.2015 № 919-41405, виданої УПСЗН Сєвєродонецької міської ради Луганської області, фактичним місцем проживання/перебування позивача є - АДРЕСА_1 (арк. спр. 19).

21.01.2019 уповноважена особа сім`ї ОСОБА_4 звернувся до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради із заявою, зареєстрованою за № 17/106, про продовження виплати щомісячної адресної допомоги на наступний період йому та членам його сім`ї: малолітній дитині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позивачу (арк. спр. 88).

Згідно витягу з протоколу від 26.02.2019 №130 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам вирішено ОСОБА_1 не призначено соціальну виплату внутрішньо переміщеним особам (арк. спр. 91).

Рішенням УПСЗН Сєвєродонецької міської ради від 15.02.2019 б/н звернення від 21.01.2019 ОСОБА_1 не підлягає розрахунку згідно з пунктом 3 постанови № 505 КМУ від 01.10.2014 (арк. спр. 93).

ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу організаційної роботи та документообігу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області по переведенню з Первомайської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 28.07.2017 по теперішній час згідно наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 27.07.2017 № 29 (арк. спр. 26).

Вирішуючи позов по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнятий Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 509 довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 505, якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (тут і надалі посилання на норми Порядку наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 гривень. Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 6 Порядку № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Аналіз вищезазначених норм Порядку № 505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Положення Порядку № 505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та як і раніше має статус внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. Також Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, відповідач протиправно розпорядженням від 15.02.2019 б/н відмовив позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою № 505.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним), визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.02.2019 б/н, яким позивачу відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, і зобов`язати відповідача призначити позивачу за заявою уповноваженої особи від 21.01.2019 щомісячну адресну допомогу на період з 21.01.2019 по 21.07.2019.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання дій УПСЗН Сєвєродонецької міської ради щодо відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, протиправними, оскільки судом встановлено, що відповідач прийняв рішення 15.02.2019 б/н всупереч нормам діючого законодавства.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн (арк. спр. 35).

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань УПСЗН Сєвєродонецької міської ради.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо відмови ОСОБА_9 у призначені щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 № 505, за період з 21.01.2019 по 21.07.2019.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 15.02.2019 б/н, яким ОСОБА_9 відмовлено у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) призначити ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) за заявою уповноваженого члена сім`ї ОСОБА_4 від 21.01.2019, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", на період з 21.01.2019 по 21.07.2019, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла за період її несплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради (ідентифікаційний код 24179564, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд. 15 Б) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; адреса реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця