Справа № 160/8523/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
01 жовтня 2019 року Справа № 160/8523/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною довідки та зобов`язання вчинити певні дії, -
03.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому, з урахуванням уточненого позову, поданого 26.09.2019 року, позивач просить:
- визнати протиправною Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, виданою Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом ОСОБА_1 18.04.2018 року;
- зобов`язати Дніпропетровський обласний військовий комісаріат підготувати нову Довідку про грошове забезпечення для перерахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, які діяли на момент призначення пенсії: посадовий оклад 5500,00 грн.; оклад за військовим званням 1410,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50%, що дорівнює 3455,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань становить 50%, що становить 1117,13 грн.; розмір премії повинен становити 90%, тобто 1319,31 грн.; надбавка за особливі умови служби 659,65 грн.; надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 219,88 грн.; підвищення посадового окладу (особливі умови служби) 45% - 659,65 грн.; основний розмір пенсії 85% грошового забезпечення (вислуга років 32).
Позов не відповідав вимогам встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 09.09.2019 року був залишений без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 09.09.2019 року, позивач надав заяву, разом із уточненим позовом, а також клопотання щодо поновлення пропущеного строку для подачі адміністративного позову до суду.
В обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що про існування довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, яка була видана Військовим комісаром Дніпропетровського ОВК 18.04.2018 року, він дізнався лише після того, як 05.08.2019 року на адресу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області було подано заяву з проханням надати інформацію за фактом нарахування грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсії та з метою отримання належним чином завірених документів, що підтверджують факт перерахунку пенсії, у тому числі довідки. Зауважує, що 22.08.2019 року він отримав відповідь №5991/К-09 від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з додатком на 4 арк., у тому числі довідку про розмір грошового забезпечення, шо враховується при перерахунку пенсій, та дізнався про порушення своїх прав та інтересів. Отже, позивач вважає, що шестимісячний строк з моменту, коли він дізнався про порушення своїх прав та інтересів не сплинув, та починається саме з 22.08.2019 року.
Вирішуючи питання щодо поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного позову до суду, суд зазначає наступне, що згідно із ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частинами 1, 2 ст.123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що пенсія за своєю правовою природою є джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).
В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).
Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).
Крім того, суд зазначає, що 24.04.2018 року у справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження №К/9901/2128/18) Верховний Суд розглянув питання визначення строку подання адміністративного позову з вимогами щодо виплати сум пенсії.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду врахував, що нараховані суми пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком (в межах загального строку позовної давності) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положень КАС України в системному зв`язку з положенням ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Окремо Верховний Суд зазначив, що неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного права на соціальний захист підтверджується, також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав би судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов`язок держави перед громадянином - 6 місяців.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом, а не шляхом прийняття підзаконного правового акта.
Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Таким чином, право позивача на отримання Довідки про грошове забезпечення для перерахування пенсії, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, які діяли на момент призначення пенсії, з метою отримання належного пенсійного забезпечення є безперечним, і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати поважними причини пропуску строку позивачем щодо звернення до суду з даним позовом, та клопотання ОСОБА_1 про поновлення цього строку - задовольнити.
Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України, вважається поданою 03.09.2019 року, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до частини 2 статті 257 КАС України. Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.
Керуючись статтями 120-123, 171, 257-260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом - задовольнити.
Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду.
Розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Сидоренко Д.В.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно із частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.
Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.
Копію ухвали про відкриття провадження у адміністративній справі надіслати всім учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки передбачені статтею 295 цього Кодексу окремо від рішення суду у випадку, передбаченому пунктом 5 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко