Справа № 480/422/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 480/422/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання: Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року

за позовом ОСОБА_1

до Білопільського районного військового комісаріату Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білопільського районного військового комісаріату Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ військового комісара Білопільського РВК № 20 від 31.01.2018 про накладення догани на ст. сержанта ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ військового комісара Білопільського РВК № 36 від 06.02.2018 про накладення суворої догани на ст. сержанта ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8-РС від 13.03.2018 про звільнення ст. сержанта ОСОБА_1 на підставі п.п. Е п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на відсутність підстав для накладення на нього суворих стягнень та звільнення зі служби. Вказує, що під час відпустки він знаходився на лікуванні, у зв`язку з чим його відпустка мала бути продовжена. 30.01.2018 року зранку позивач повинен був забрати у лікарні оформлений листок непрацездатності і після цього прибув на службу. Про запізнення на службу 30.01.2018 позивач повідомив керівництво РВК, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Висновки відповідача про неприбуття позивача на службу не відповідають дійсності та спростовуються самим наказом № 14 від 30.01.2018. З 02.02.2018 по 04.02.2018 року позивач проходив лікування за місцем проживання, що підтверджується довідкою з ФАП, яка виконує функцію лікарняного листа, тобто позивач був відсутній на роботі з поважних причин.

Відповідачами подано аналогічні за змістом заперечення на апеляційну скаргу позивача в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2016 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах сержантського і старшинського складу. Перед звільненням проходив службу на посаді радіотелеграфіста відділення зв`язку та інформатизації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 20 від 31.01.2018 ОСОБА_1 оголошено догану за невихід на службу без поважних причин.

Наказом № 32 від 05.02.2018 позивачу за повторний протягом місяця невихід на службу без поважних причин оголошено сувору догану.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8-РС від 13.03.2018 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п.п. Е п. 1 ч. 8 ст. 26 (через службову невідповідність у разі невиконання службових обов`язків) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. (а.с. 42, 43, 49-50).

Не погодившись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що накази військового комісара Білопільського РВК № 20 від 31.01.2018, № 32 від 05.02.2018, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8-РС від 13.03.2018 винесені у встановленому законодавством порядку, за наявності для того підстав та у межах повноважень відповідачів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (надалі за текстом Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 6 названої статті Закону № 2232-XII військову службу за контрактом осіб рядового складу віднесено до одного з видів військової служби.

Згідно пункту "ґ" частини 2 статті 26 Закону № 2232-XII (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, призвані на військову службу в особливий період, - на підставах, передбачених частиною восьмою цієї статті.

За змістом підпункту "е" пункту 1 частини 8 статті 26 Закону № 2232-XII під час дії особливого періоду, з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини, особи рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу звільняються з військової служби через службову невідповідність у разі невиконання службових обов`язків.

Згідно частини 9 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України N 1153/2008 від 10 грудня 2008 р. (надалі за текстом "Положення").

Відповідно до п. 210 розділу ІХ Положення, звільнення військовослужбовців строкової військової служби проводиться на підставі указу Президента України та після видання наказу Міністра оборони України командиром військової частини, який має право видавати накази по стройовій частині. Під час дії особливого періоду звільнення військовослужбовців строкової військової служби здійснюється за підставами, визначеними частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до пункту 228 Положення, звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі:

- застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України;

- прийняття рішення про звільнення осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (крім прапорщиків і мічманів) за фактом невиконання (неналежного виконання) ними службових обов`язків, що призвело до тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків;

- неможливості призначення військовослужбовця, якому відмовлено (якому скасовано) у відповідній формі допуску до відомостей, що становлять державну таємницю, на посаду, яка не передбачає такого допуску, та неможливості звільнення з військової служби за іншими підставами, передбаченими законодавством.

Згідно із п. 238 розділу Х Положення, наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення. Під час проведення мобілізації підставою видання наказу про звільнення через службову невідповідність осіб рядового складу, сержантського і старшинського складу з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (крім прапорщиків і мічманів) є також рішення посадової особи, визначеної пунктом 225 цього Положення, про звільнення за підставою, визначеною підпунктом "е" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (надалі за текстом Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті стаття 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст. 50 Дисциплінарного статуту, на сержантів (старшин) строкової військової служби можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи корабля на берег; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання.

Відповідно до пункту 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу № 5 від 10.01.2018 Білопільського РВК Харченко І.І. перебував у відпустці з 10.01.2018 по 29.01.2018. Відповідно до наказу № 14 від 30.01.2018 позивач вважався таким, що прибув з відпустки та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 109-110).

З копії рапорту начальника відділення зв`язку та інформатизації встановлено, що 30.01.2018 ОСОБА_1 на шикування о 9.00 год. не з`явився з невідомих причин. З копії пояснювальної записки ЗВК начальника моб. відділення вбачається, що після цього телефоном позивачу був переданий наказ прибути на службу. Він прибув до військкомату о 10.20 год. При цьому був у цивільному одязі, з неохайною зачіскою та неголений. Надавати пояснення щодо причин неприбуття на службу та будь-які документи на підтвердження відмовився (а.с. 44-45).

На запит військового комісара в.о. головного лікаря КЗ Білопільська ЦРЛ повідомлено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з видачею листка непрацездатності з 26 по 29.01.2018 (а.с. 46).

З копії листка непрацездатності встановлено, що його видано до 29.01.2018 року включно (а.с. 54).

Отже, прибути до місця проходження служби ОСОБА_1 мав 30.01.2018.

За висновком акту службового розслідування від 31.01.2018, радіотелеграфіст відділення зв`язку сержант ОСОБА_1 , який 30.01.2018 року не прибув на службу з частини щорічної чергової відпустки, про причини свого неприбуття не повідомив встановленим порядком безпосереднього командира та відмовився надавати з цього приводу будь-які пояснення, у зв`язку з чим запропоновано:

1. Начальнику відділення офіцерів запасу та кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 майору ОСОБА_2 цей випадок довести до всього особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та провести додаткові інструкторські заняття з особовим складом військового комісаріату, на якому нагадати положення Статутів Збройних Сил України щодо загальних обов`язків військовослужбовця, порядку надання доповідей, порядку проведення чергової відпустки та порядку проходження лікування військовослужбовця, а також можливу відповідальність за невиконання цих положень.

2. За невихід на службу без поважних причин радіотелеграфісту відділення зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_2 сержанту ОСОБА_1 оголосити - догану (а.с. 47).

З цього приводу позивач пояснив суду, що 29.01.2018 дійсно був у лікарні, але листок непрацездатності не отримав. У зв`язку з цим, 30.01.2018 по дорозі на службу заїхав до лікарні для отримання листка непрацездатності, що і стало причиною запізнення, про що позивач повідомив керівництво РВК.

Вказані пояснення судом обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами. Матеріали справи не містять доказів перебування позивача на службі 30.01.2018, а також доказів отримання листка непрацездатності 30.01.2018 по дорозі на службу.

На підставі висновків службового розслідування, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято наказ від 31.01.2018 № 20, яким ОСОБА_1 оголошено догану. (а.с. 43)

Крім того, судом встановлено, що наказом № 16 від 31.01.2018 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 продовжено термін відпустки на 4 дні з 31.01.2018 по 03.02.2018 включно (а.с. 112).

Згідно із рапортом начальника відділення зв`язку та інформатизації, радіотелеграфіст відділення - сержант ОСОБА_1 05.02.2018 не з`явився до Білопільського РВК після 14 години для виконання службових обов`язків (а.с. 55).

Відповідно до наказу № 19 від 05.02.2018 ОСОБА_1 з 04.02.2018 вважається таким, що не прибув з відпустки (а.с. 113).

За наказом військового комісара двоє офіцерів Білопільського РВК 05.02.2018 виїхали до с. Горобівка Білопільського району за місцем проживання ОСОБА_1 . Відповідно до копії рапортів майора ОСОБА_3 та майора ОСОБА_2 позивач знаходився вдома. Йому було роз`яснено обов`язки військовослужбовця Збройних Сил України та обов`язок прибути на службу до Білопільського РВК. Позивач зробити це відмовився, повідомивши, що знаходиться на лікарняному (а.с. 51-53).

На запити військового комісара Білопільського РВК лікувальними закладами Білопільського району та обласного рівня повідомлено, що станом на 05.02.2018 ОСОБА_1 на лікуванні не перебував. КЗ Білопільською ЦРЛ повідомлено, що ОСОБА_1 звертався до фельдшера ФАП. Видана йому 04.02.2018 довідка не є заміною листка непрацездатності, про що пацієнту було повідомлено. Фельдшером вказано на необхідність звернення до профільного спеціаліста для обстеження та подальшого лікування (а.с. 55-60).

Наказом військового комісара Білопільського РВК № 31 від 05.02.2018 призначено службове розслідування обставин неприбуття ОСОБА_1 на службу.

Відповідно до акту службового розслідування від 06.02.2018, сержант ОСОБА_1 вдруге протягом місяця не прибув на службу з частини щорічної чергової відпустки, про причини свого неприбуття не повідомив встановленим порядком безпосереднього командира, нехтує вимогами чинного законодавства, а також відмовився надавати з цього приводу будь-які пояснення, у зв`язку з чим запропоновано оголосити сержанту ОСОБА_1 сувору догану. (а.с. 62-63)

Наказом військового комісара Білопільського РВК № 32 від 06.02.2018 ОСОБА_1 оголошено сувору догану (а.с. 49-50).

Жодних пояснень про причини неприбуття на службу 05.02.2018 не надано позивачем і в ході судового розгляду справи.

Згідно із рапортом начальника відділення зв`язку та інформатизації Білопільського РВК, сержант ОСОБА_1 06.02.2018 без поважних причин не з`явився до Білопільського РВК для виконання службових обов`язків, про причину своєї відсутності не повідомив. (а.с. 137)

Відповідно до п.п. 176-179 Положення атестування військовослужбовців проводиться для забезпечення правильного добору, розстановки, виховання і вдосконалення підготовки військових кадрів шляхом об`єктивного оцінювання професійного рівня, ділових та моральних якостей кожного військовослужбовця, відповідності їх посаді, визначення перспективи службового використання, створення резерву кандидатів для просування по службі. Процес атестування військовослужбовців передбачає проведення комплексного та періодичного оцінювання. Атестуванню підлягають усі військовослужбовці, за винятком військовослужбовців-депутатів, прикомандированих до відповідних рад у зв`язку з обранням на посади, на яких вони працюють на постійній основі, та військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних (освітніх) закладів, а також військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (за винятком атестації до присвоєння військового звання та оцінювання перед закінченням військової служби). Порядок та строки проведення атестування військовослужбовців визначаються Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 7.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року N 170 (у редакції на момент виникнення правовідносин, далі - Інструкція), залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, а саме:

зарахування до Резерву для просування по службі;

залишення на займаній посаді або продовження строку перебування на посаді;

призначення або переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення;

переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення;

направлення на навчання, підготовку до ад`юнктури, докторантури;

залишення на військовій службі понад граничний вік;

звільнення з військової служби із зазначенням підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Загальна кількість військовослужбовців, рекомендованих для зарахування до Резерву для просування по службі, не повинна перевищувати у відповідному підрозділі половини чисельності певної категорії військовослужбовців, які підлягають щорічному оцінюванню.

У разі розбіжності висновків і рекомендацій безпосереднього і прямого начальників, які здійснювали щорічне оцінювання, та посадової особи, яка здійснювала незалежне оцінювання у випадках, визначених пунктом 7.5 цього розділу, оцінна картка розглядається на засіданні атестаційної комісії, підзвітної посадовій особі, до повноважень якої належить право виконання висновків комплексного оцінювання військовослужбовця. Висновок цієї комісії заноситься до розділу 7 оцінної картки і є остаточним.

У разі непроведення в календарному році незалежного оцінювання військовослужбовця результати комплексного оцінювання за поточний рік визначаються результатами щорічного оцінювання військовослужбовця.

Під час особливого періоду щорічне оцінювання проводиться в кінці календарного року після завершення виконання завдань за призначенням у разі перебування в пунктах постійної дислокації військових частин (у визначених районах) військовослужбовців та посадових осіб, які здійснюють щорічну оцінку та які мають тримісячний строк спільної служби з військовослужбовцем, який оцінюється.

Якщо в умовах особливого періоду неможливо оформити документи та забезпечити проведення щорічного оцінювання військовослужбовця протягом календарного року, оцінювання може бути проведене в індивідуальному порядку протягом першого кварталу наступного року. За неможливості проведення щорічного оцінювання у визначені строки, а також у разі подання документів з питань призначення на посаду, звільнення з військової служби, нагородження чи присвоєння чергового військового звання на військовослужбовця складається службова характеристика.

Залежно від результатів службової діяльності та отриманого бойового досвіду військовослужбовця посадові особи, які складають службову характеристику, роблять висновки щодо подальшого службового використання або заохочення військовослужбовця, а саме:

призначення на вищу посаду;

нагородження державною нагородою або відзнакою Міністерства оборони України;

присвоєння військового звання;

призначення або переміщення на рівнозначну посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 2 пункту 82 Положення;

переміщення на нижчу посаду із зазначенням причин, визначених підпунктом 3 пункту 82 Положення;

визначення потреби направлення на навчання, підготовку (перепідготовку);

доцільності укладання нового контракту;

звільнення з військової служби із зазначенням підстав, визначених статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

доцільності проходження служби у військовому резерві після звільнення з військової служби.

В особливий період у разі розбіжності висновків та рекомендацій безпосереднього і прямого командирів (начальників), які здійснювали складання службової характеристики, виконання кадрового рішення, з приводу якого була складена службова характеристика військовослужбовця, не проводиться.

Згідно із п. 7.15 Інструкції, військовослужбовець, який за результатами оцінювання має висновок про невідповідність займаній посаді, або протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби обов`язків два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, або на підставі письмового наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією про надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, чи після попередження про неповну службову відповідність не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, розглядається на засіданні відповідної атестаційної комісії. Перед розглядом атестаційної комісії на таких військовослужбовців складається службова характеристика.

Як свідчать матеріали справи, атестаційною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто питання звільнення з військової служби за службовою невідповідністю позивача, що підтверджується копією протоколу засідання комісії № 2 від 13.03.2018. Прийнято рішення про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та доцільність звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (а.с. 64). 15.03.2018 військовим комісаром Білопільського РВК проведено бесіду з позивачем та наказом № 40 від 15.03.2018 виключено зі списків особового складу військкомату (а.с. 65, 10).

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 20 від 31.01.2018, № 32 від 05.02.2018, наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8-РС від 13.03.2018 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Судом не встановлено будь-яких порушень при проведенні службового розслідування чи звільненні позивача, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у суду відсутні.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року по справі № 480/422/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 01.10.2019 року