Справа № 640/20537/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2019 року № 640/20537/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до ОСОБА_1

про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках, що обслуговують

такого платника на суму податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державна фіскальна служба у м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 436 512,51 грн., з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 436 512,51 грн.

Наявна податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, виникла в результаті не подання відповідачем до контролюючого органу декларації про майновий стан і доходи, та не сплати відповідного податку. Оскільки, заборгованість добровільно відповідачем не погашена, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (суддя Аблов Є.В.).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019, адміністративну справу №640/20537/18 розподілено на суддю Аверкову В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2019 суддею Аверковою В.В., адміністративну справу №640/20537/18 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Судом було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо повідомлення місця реєстрації ОСОБА_1 .

На вказаний запит надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресую: АДРЕСА_1 .

Отже судом було направлено ухвалу суду від 29.05.2019 на адресу відповідача, яка зазначена у позовній заяві ( АДРЕСА_2 ) та на адресу місця реєстрації відповідача ( АДРЕСА_1 ), водночас, вказані поштові відправлення повернулися на адресу суду.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи опубліковано оголошення на офіційному веб-порталі суду.

З моменту відкриття провадження у справі відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві та є платником податків.

Станом на день розгляду даної адміністративної справи за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 436 512,51 грн.

Вказана сума податкового боргу виникла, у зв`язку з несплатою платником податків сум податкових зобов`язань відповідно до прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень та нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій.

22.09.2017 ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді додаткового блага.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 22.09.2017 №1583/26-15-42-02-12/280081146.

Так, на підставі акта перевірки №1583/26-15-42-02-12/280081146 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 03.11.2017 № про донарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 385 660,70 грн., який складається з основного платежу - 308 528, 56 грн., та штрафної санкції - 77 132, 14 грн.;

- від 03.11.2017 № про донарахування штрафних санкцій за неподання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 170, 00 грн.;

- від 03.11.2017 № про донарахування військового збору в розмірі 32 138, 39 грн., який складається з основного платежу - 25 710, 71 грн. та штрафної санкції - 6 427, 68 грн.

Проте, вказані суми відповідачем у встановлені терміни не сплачені.

29.12.2017 відповідно до статті 59 Податкового кодексу України контролюючим органом відповідачу було винесено податкову вимогу №131385 на суму 436 512,51 грн. та направлено відповідачу у визначений законом спосіб.

Однак визначені контролюючим органом штрафні санкції у встановлений термін відповідачем сплачені не були.

Враховуючи те, що відповідачем у встановленому законом порядку сума податкового боргу не сплачена, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Пункт 179.1 статті 179 Податкового кодексу України визначає, що платник податку на доходи фізичних осіб зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

З інформації зазначеної у акті від 22.09.2017 №1583/26-15-42-02-12/280081146 вбачається, що ПАТ «Універсал Банк», дотримуючись порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, подано податковий розрахунок за формою І-ДФ за III кв. 2016 року, в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) на користь фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 1714047,55 гривень.

Відповідно до листа ПАТ «Універсал Банк» від 27.06.2017 №2045 ГО, фізична особа ОСОБА_1 повідомлена про отримання доходу у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором у сумі 1714047,55 грн.

Враховуючи викладене, Головним управлінням ДФС у м. Києві направлено фізичній особі ОСОБА_1 лист від 29.05.2017 №5577/Д/26-: 5-13-04-14 щодо виконання обов`язку подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та декларування доходу, отриманого у 2016 році у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором.

Таким чином, відповідач була проінформована контролюючим органом про необхідність декларування вартості доходу у вигляді додаткового блага, та сплати податку на доходи фізичних осіб.

Проте, відповідач, отримавши дохід у вигляді додаткового блага в 2016 році, не подала до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи та не сплатила податок на доходи фізичних осіб за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання позивачем сформована вимога про сплату боргу форми "Ф" від 29.12.2017 №131385 на суму 436 512,51 грн.

Враховуючи, що узгоджене податкове зобов`язання не було сплачене відповідачем у встановлені строки, таке зобов`язання набуло статусу податкового боргу, який підлягає стягненню.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві надано суду розрахунок наявного податкового боргу відповідача станом на 08.06.2018.

Відповідно до вказаного розрахунку у відношенні ОСОБА_1 контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення рішення (форма Zj N від 03.11.2017 щодо сплати у сумі - 385660,70 грн., та нараховано недоїмку у сумі - 385660,70 грн., пеню у сумі -17117,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення (форма ПС') N від 03.11.2017 щодо сплати у сумі -170,00 грн., та нараховано недоїмку - 170,00 грн.

- податкове повідомлення рішення (форма Z)N від 03.11.2017 щодо сплати у сумі - 32138,39 грн., та нараховано недоїмку - 32138,39 грн., пеню у сумі - 1426,42 грн.

Загальна сума наявного у ОСОБА_1 податкового боргу становить 436 512,51 грн.

Окрім того, в підтвердження позовних вимог Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві надано копію податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 № форми «Р», копію податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 № форми «Р», копію податкового повідомлення-рішення від 03.11.2017 № форми «ПС», копію податкової вимоги від 29.12.2017 №131385-17, копію акта від 22.09.2017 №1583/26-15-42-02-12/280081146, та докази на підтвердження направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Відомостей щодо оскарження відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги у судовому порядку матеріали справи не містять.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Положеннями пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав, як і не надав доказів на підтвердження сплати наявного податкового боргу.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів сплати узгодженої суми податкової заборгованості у добровільному порядку або оскарження її, суд дійшов висновку, що позовні вимоги контролюючого органу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника суму податкового боргу у розмірі 436 512,51 (чотириста тридцять шість тисяч п`ятсот дванадцять гривень 51 копійку).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова