Справа № 520/6865/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 р. справа № 520/6865/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: представників позивача - Шульжук Т.Р., Лисенко В.С., представника відповідача - Ємець О.А., представника третьої особи - Корольова В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, буд. 11Г,м. Київ,04119), третя особа: Харківська міська рада (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61200) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконним та протиправним податкове повідомлення - рішення від 22.04.2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає приписам чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача. Зокрема, позивач вказує, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач формально дослідив обставини справи та застосував санкції лише по факту відсутності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Представник відповідача у відзиві на позов вказав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 22.04.2019 року № є обґрунтованим та законним. Контролюючим органом було враховано під час перевірки, що позивачем несвоєчасно здійснено реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних, що потягло правомірне накладення штрафу за відсутність такої реєстрації. При цьому відповідач вказує, що протиправні дії позивача щодо відсутності поповнення електронного рахунку з ПДВ призвели до наявності від`ємного ліміту та, як наслідок, неможливості реєстрації податкових накладних.

Представник третьої особи надав до суду письмові пояснення, в яких підтримав правову позицію позивача та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 23.09.2019 року учасники судового процесу підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями контролюючого органу було проведено камеральну перевірку Комунального підприємства "Харківводоканал" з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за період січень 2019 року, за результатом чого сформовано акт від 25.03.2019 року № 223/28-10-50-12-07/03361715.

Згідно висновків вказаного акту перевірки від 25.03.2019 року № 223/28-10-50-12-07/03361715 встановлено порушення вимог ст. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації КП "Харківводоканал" податкових накладних, складених у січні 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі розгляду вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 року № , відповідно до якого до позивача застосовано штраф в розмірі 3533967,28 грн.

Рішенням ДФС України від 01.07.2019 року № 29661/6/99-99-11-06-01-25 скаргу КП "Харківводоканал" на податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 року № залишено без задоволення, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 року № - без змін

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця , - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних визначена згідно п. 120 -1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України, за якого відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З урахуванням системного аналізу норм Податкового кодексу України слід зауважити, що положення абз.1 п.120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України пов`язують факт існування податкового правопорушення з відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено вище, відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, які складені з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця повинні бути зареєстровані до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені. Натомість податкові накладні, які складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Однак, обґрунтованості факту відсутності реєстрації податкових накладних, попередньо необхідно довести незворотність факту не реєстрації податкових накладних за період, який перевіряється, зокрема аж до граничної межі, коли податкова накладна не може бути зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

За загальним правилом, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг продавець зобов`язаний скласти та зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрації податкових накладних (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Однак, приписами п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України унормовано, що вказаний обов`язок може бути реалізований лише за умови достатності коштів на електронному рахунку продавця в системі електронного адміністрування з податку на додану вартість (далі - СЕА з ПДВ), в межах якої показники звітних періодів формуються за наростаючим підсумком, а відтак не існують ізольовано один від одного, а тому залежать один від одного (п.11 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" від 16.10.2014 № 569).

Так, відповідно до п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ; де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України, крім сум податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Під час розрахунку показника ?ПопРах також враховується сума коштів у разі проведення органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, розрахунків платника податку з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України в рахунок погашення заборгованості з податку. При цьому для поповнення рахунка в системі електронного адміністрування податку враховується в межах проведених розрахунків з податку сума зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, не сплачених до бюджету, строк сплати яких настав, що обліковується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до виконання в повному обсязі за коригуючими реєстрами.

Так, судом встановлено, що підставою формування контролюючим органом спірного податкового повідомлення - рішення слугували обставини відсутності у КП «Харківводоканал» поповнення електронного рахунку в СЕА з ПДВ грошовими коштами, з огляду на від`ємний показник реєстраційного ліміту КП "Харківводоканал" в СЕА з ПДВ та несвоєчасній реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування.

Представник позивача пояснив, що підставою формування від`ємного значення електронного рахунку КП "Харківводоканал" в СЕА з ПДВ стало не своєчасне зарахування Державною фіскальною службою України на рахунок КП «Харківводоканал» в СЕА з ПДВ сум субвенцій, отриманих підприємством у 2015 році, а також сум, які визначені в порядку п. 34-1 підрозділу 2 Перехідних положень та п. 200-1.1 ст 200-1 Податкового кодексу України та відображені у табл. № 3 додатка № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» за січень 2016 року на загальну суму 66 592 159,48 грн.

Зазначені суми повинні були знайти своє відображення в СЕА з ПДВ не пізніше лютого 2016 року, проте реальне їх зарахування відбулося лише 04.11.2016, після примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1237/16 та листа ДФС від 29.11.2016№ 25755/6/99-99-12-03-010-15.

Відтак, як зазначив представник позивача, вказані обставини призвели до несвоєчасного зарахування таких сум в поєднанні зі встановленою Державою структурою тарифу до накопичення від`ємного значення на електронному рахунку КП «Харківводоканал» на рівні (-) 71 072 983,97 грн, що підтверджується інформаційною довідкою про розмір суми податку, на яку КП «Харківводоканал» має право зареєструвати податкові накладні за період з 01.07.2015 по 01.03.2019 додається.

Приймаючи до уваги, що 04.11.2016 року відбулося відображення спірної суми, значення електронного рахунку мало від`ємне значення у розмірі (-) 12 073 666,91 грн, оскільки безперервний робочий цикл підприємства потребує постійної закупівлі необхідних виробничих складових.

Однак, в подальшому Міністерством фінансів України не було прийнято рішення про перерахування КП «Харківводоканал» субвенції за 2017 рік, наслідком чого стало збільшення розміру від`ємного значення електронного рахунку підприємства в СЕА з ПДВ .

При цьому, за змістом ст.201 ПК України якщо у платника податків недостатньо коштів на здійснення реєстрації податкової накладної такий платник зобов`язаний поповнити реєстраційний ліміт з власного поточного рахунку у сумі, яка буде достатньою для виконання обов`язку з реєстрації податкової накладної.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми права, з метою реєстрації податкових накладних за січень 2019 року на загальну суму 23169916,04грн. (ст. 4 акту перевірки), КП «Харківводоканал» повинно було або поповнити реєстраційний ліміт на 78 742 155,56 грн, (оскільки саме така сума від`ємного показнику обліковувалась у підприємства в СЕА з ПДВ станом на початок січня 2019 року), або поповнити реєстраційний ліміт на 23 169 916, 04 грн., тобто на суму податкових накладних, які підлягали реєстрації в СЕА з ПДВ.

Відтак загальна сума поповнення для можливості реєстрації податкових накладних складає 101 912 071,6 грн.

Дослідивши джерела поповнення реєстраційного ліміту платника податків у контексті розуміння норм Податкового кодексу України з можливістю застосування до спірних правовідносин, суд зазначає, що такими джерелами є: поповнення з поточного рахунку (пп. а п.200-1.4 ст.200-1 ПК України) та поповнення за рахунок субвенційних перерахувань з Державного бюджет) України (пп. в п.200-1.4 ст.200-1 ПК України).

Так, щодо поповнення поточного рахунку підприємства, суд враховує посилання позивача на те, що у період, який перевірявся КП "Харківводоканал" фактично здійснювало господарську діяльність з послуг централізованого водопостачання та водовідведення.

При цьому, представник позивача зауважив, що доходи підприємства формуються на підставі тарифного регулювання з боку Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Зокрема, тарифи на послуги ліцензійної діяльності КП "Харківводоканал" у 2018 році були економічно необґрунтованими, що підтверджується висновком комісійного експертного дослідження від 17.12.2018 № 21268/№27963, тобто витрати на діяльність підприємства перевищують фактичні доходи, що також підтверджується звітом про фінансовий результат КП "Харківводоканал" за 2018 рік.

Так, за звітний період 2018 року КП "Харківводоканал" понесло валові збитки у розмірі 187 583 000 грн., відтак вільних обігових коштів у підприємства не було, а фінансовий рік, який передував січню 2019 року закінчився зі збитками, а тариф на послуги з водопостачання та водовідведення у 2018 році не передбачав затрат для поповнення рахунку у СЕА з ПДВ.

Отже, фактично підприємство не має об`єктивної можливості поповнити СЕА з ПДВ з власного поточного рахунку в силу відсутності передбаченого тарифом джерела таких коштів, а сам тариф на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не передбачає такої статті витрат у структурі тарифу.

Стосовно можливості поповнення за рахунок субвенцій з Державного бюджету України, то як вбачається з відповіді на відзив, за підприємством обліковуються виділені йому кошти, але які не отримані КП "Харківводоканал" через бездіяльність Міністерства фінансів України.

Так, статтею 31 Закону України від 21.12.2016 № 1801 «Про державний бюджет України на 2017 рік» КП «Харківводоканал», як підприємству, що надає послуги з постачання житлово-комунальних послуг, було виділено субвенцію з державного бюджету у розмірі 123 015 395,73 грн на погашення різниці між фактичною вартістю послуг з водопостачання та водовідведення та тарифами, що затверджувалися органами державної влади.

Однак, із вказаної суми КП «Харківводоканал» отримало лише 48 247 167,36 грн, що підтверджується договором № 4/21-8 від 27.06.2017 року про організацію взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 № 332 та відповідними платіжними дорученнями (т.1 а.с. 53-60).

Так, як вбачається з інформаційної довідки про розмір суми податку, на яку КП «Харківводоканал» має право зареєструвати податкові накладні, отримані субвенційні кошти у розмірі 48 247 167,36 грн були зараховані на електронний рахунок позивача та станом на 21.07.2017 розмір рахунку складав (-) 52 622 590,7 грн, а на 01.08.2017 0 (-) 4 140 813,37 грн. Станом на 15.08.2017 набути позитивне значення такого рахунку, яке склало (+) 1 475 840,87 грн.

Представник позивача вказав, що кошти, що залишилися, у розмірі 74 768 244,37 грн, на рахунок КП «Харківводоканал» так і не надійшли, що призвело до відсутності поповнення електронного рахунку позивача в СЕА з ПДВ, та безпосередньо вплинуло на його господарську діяльність у вигляді збитків, враховуючи те, що в цей період підприємство працювало в умовах дії економічно необґрунтованих тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, які встановлювалися державою.

Отже, відсутність перерахування субвенції у розмірі 74 768 244,37 грн призвело до поступового накопичення від`ємного результату електронного рахунку.

Зокрема, станом на 02.01.2019 року вказаний показник мав кількісне відображення на рівні (-) 78 742 155,56 грн, а на кінець січня 2019 року від`ємне значення показника збільшилося до (-) 100 576 065,66 грн.

При цьому, оскільки субвенційні перерахування безпосередньо враховуються й впливають на реєстраційний ліміт КП "Харківводоканал", то за правилом п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання електронного адміністрування з податку на додану вартість" від 16.10.2014 № 569, показники формули реєстраційного ліміту формуються за накопичувальним підсумком. Тобто показники попередніх звітний періодів враховуються у нових звітних періодах та мають безпосередній вплив на розмір реєстраційного ліміту поточного періоду.

Так, зі змісту інформаційної довідки про стан реєстраційного ліміту КП "Харківводоканал" у період з 01.07.2015 по 01.02.2019 встановлено, що реєстраційний ліміт Підприємства не набував позитивного значення з вересня 2017 року, а від`ємні показники грудня 2018 року (26.12.2018, - 84 593 883,64 грн) за правилом накопичувального підсумку (п. 11 Постанови № 569) перейшли до показників січня 2019 року (02.01.2019, - 78 742 155,56 грн).

Водночас, суд враховує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1410/18 ( яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 року та постановою Верховного суду від 12.02.2019 року), визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування комунальному підприємству "Харківводоканал" субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до Договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017 р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та недоведення цього рішення до відома Казначейства та зобов`язано Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до Договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 р. №332 від 27.06.2017р. №3-21/з, від 13.11.2017 р. №36-21/з, від 13.11.2017 р. №39-21/з, від 13.11.2017 р. №41-21/з, від 17.11.2017 р. №38-21/з, від 19.12.2017 р. №51-21/з та довести рішення до Казначейства.

Представник позивача звернув увагу суду, що Міністерство фінансів України, всупереч рішенням суду, не було вчинено дій щодо виконання ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік), що, в свою чергу позбавило КП "Харківводоканал" можливості виконати свій податковий обов`язком в строки, встановлені Податковим кодексом України, та вчасно зареєструвати податкові накладні.

Тобто КП "Харківводоканал" було позбавлене субвенції з державного бюджету як джерела поповнення СЕА з ПДВ через протиправну бездіяльність органу державну влади, що, в свою чергу, накопичувально сформувало від`ємний реєстраційний ліміт КП "Харківводоканал" у січні 2019 року через обставини бездіяльності держви у 2017 році.

Таким чином, несвоєчасне надходження виділених Державою субвенційних коштів у розмірі 74 768 244,37 грн, обумовило подальше збільшення від`ємного значення електронного рахунку позивача в СЕА з ПДВ, та призвело до того, що від`ємний наростаючий підсумок 2017 року переходив до показника 2018-2019 років та негативно впливав на можливість своєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що, в свою чергу, унеможливило своєчасну реєстрацію КП «Харківводоканал» податкових накладних та розрахунків коригування.

Таким чином КП «Харківводоканал» були об`єктивно недоступні для використання два допустимих джерела поповнення реєстраційного ліміту в СЕА з ПДВ, що в свою чергу виключає можливість допущення КП "Харківводоканал" умисної бездіяльності у розрізі податкового обов`язку з податку на додану вартість та вказує на об`єктивні факти потреби розсудливого врахування особливостей господарської діяльності у комунальному секторі економіки, а не використання вимушених обставин для протиправного нарахування штрафних санкцій з формальних причин.

Окрім того, суд враховує те, що КП «Харківводоканал», усвідомлюючи необхідність дотримання вимог чинного законодавства та виконання свого податкового обов`язку, намагаючись усунути обставини щодо неперерахування субвенцій на рахунок КП «Харківводоканал», що спричинило виникнення збитків у підприємства та призвело до відсутності поповнення електронного рахунку підприємства, обумовило звернення КП «Харківводоканал» до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Мінфіну та зобов`язання центральний орган державної влади вчинити певні дії.

Так, Харківським окружним адміністративним судом в постанові № 820/4746/18 (яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року) надано оцінку обставинам того, що бездіяльність органів державної влади свідчить про порушення приписів діючого законодавства та спричиняє перепони у господарській діяльності підприємства позивача у вигляді відсутності можливості реєстрації та видачі податкових накладних контрагентам КП "Харківводоканал" для формування останніми суми податкового кредиту за відповідний звітний період, що, в свою чергу, вказує на відсутність вини КП "Харківводоканал" у нереєстрації податкових накладних в силу наростаючого формування показників ПДВ.

Отож, відсутність реєстрації податкових накладних за період з 01.07.2015р. по 31.12.2016р. виникла не з вини КП "Харківводоканал", а обумовлена саме винною бездіяльністю податкового органу, яка виразилась у поступовому формуванні значного від`ємного реєстраційного ліміту КП "Харківводоканал" у зв`язку з відсутністю відображення в СЕА з ПДВ 66 мільйонів субвенційних перерахувань.

Таким чином, як пояснив представник позивача, аналізу динаміки реєстраційного ліміту КП "Харківводоканал" вказує на те, що від`ємний наростаючий підсумок 2016 року очевидним чином переходив до показнику 2017 року та, в подальшому, відповідно, мав влив на показники 2018-2019 років, який, відповідно, також отримав від`ємний показник реєстраційного ліміту в СЕА з ПДВ у січні 2019 року.

При цьому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/1237/16 встановлено факт того, що КП "Харківводоканал" було позбавлене права врахування суми, отриманих субвенційних перерахувань у 2015 році у загальній сумі 66 мільйонів гривень, саме внаслідок бездіяльності органів публічної влади, зокрема Державної фіскальної служби України.

Встановлено також, що бездіяльність органів державної влади свідчить про порушення приписів діючого законодавства та спричиняє перепони у господарській діяльності підприємства позивача у вигляді відсутності можливості реєстрації та видачі податкових накладних контрагентам КП "Харківводоканал" для формування останніми суми податкового кредиту за відповідний звітний період.

Вказані обставини вказують на відсутність вини КП "Харківводоканал" у нереєстрації податкових накладних в силу наростаючого формування показників ПДВ.

Суд також враховує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/531/18, встановлено, що застосування до КП "Харківводоканал" положень п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування за період 01.08.2016р. по 31.12.2016р. не є законодавчо обґрунтованим у зв`язку з відсутністю вини КП "Харківводоканал".

Вищевказаними судовими рішеннями встановлено, що відсутність реєстрації податкових накладних за період з 01.07.2015р. по 31.12.2016р. виникла не з вини КП "Харківводоканал", а обумовлена саме винною бездіяльністю податкового органу, яка виразилась у поступовому формуванні значного від`ємного реєстраційного ліміту КП "Харківводоканал" у зв`язку з відсутністю відображення в СЕА з ПДВ 66 мільйонів субвенційних перерахувань.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що від`ємне значення електронного рахунку КП «Харківводоканал» у січні 2019 року утворилося завдяки несвоєчасному відображенню сум субвенцій за 2015 рік через протиправну бездіяльність ДФС та Державного казначейства України та завдяки відсутності у 2017 році джерела поповнення такого рахунку - субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення через протиправну бездіяльність Міністерства фінансів України, що обумовлює неможливість своєчасної реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування у січні 2019 року.

Стосовно висновків контролюючого органу про порушення КП «Харківводоканал» вимог п. 109.1 ст. 109 ПК України та посилання ГУ ДФС України на постанову Верховного Суду від 27.04.2018 року по справі № 820/4064/17 в частині винних дій платника податків за обставинами, на які такий платник податків не лише міг, але також зобов`язаний був впливати, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, визначальною ознакою податкового правопорушення є протиправність дій чи бездіяльності, у тому числи, платника податку.

Водночас, як зазначив представник позивача, надання КП «Харківводоканал» спеціальних послуг з водопостачання та водовідведення споживачам та здійснення контролю за роботою водопровідних та каналізаційних мереж та споруд, незалежно від відомчої належності (п. 3.1. р. З, п.п. 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 р.4 Статуту Підприємства свідчить про те, що врегулювання його господарської діяльності підпадає під дію Законів України від

№ 2189 «Про житлово-комунальні послуги» та від 10.01.2002 № 2918 «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», які в свою чергу визначають, що регулювання житлово-комунальних послуг здійснюється Державою та полягає в забезпеченні функціонування підприємств, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обгрунтованих витрат на виробництво таких послуг. Вказана мета досягається шляхом регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги (ст. З Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Проте, в порушення п. 4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, який встановлює обов`язок контролюючих органів викладати в акті документальної перевірки всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового законодавства.

При цьому, доказів того, що відповідачем було надано оцінку тому факту, що тарифи, за якими КП «Харківводоканал» надає послуги водопостачання та водовідведення, не регулюються підприємством самостійно, у відзиві не зафіксовано.

Водночас, суд враховує, що затвердження розміру тарифу супроводжується проходженням певної процедури, яка полягає в оцінці та перевірці всіх складових тарифу, і як наслідок, затверджуються Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, у періоді, що перевірявся, структуру та розмір тарифу для юридичних осіб, для населення, яке мешкає у приватному секторі та для споживачів багатоквартирних будинків, було затверджено постановами НКРЕКП від 20.09.2018 № 1074 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141» та від 20.09.2018 № 1075 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 листопада 2015 року №2868», що унеможливило самостійну зміну КП «Харківводоканал» ані елементів структури тарифу, ані їх розміру. Представник позивача звернув увагу суду, що зазначений тариф не покривав господарських витрат підприємства, внаслідок чого позивач не мав жодної фактичної чи юридичної можливості змінити структуру тарифу для спрямування коштів на поповнення його електронного рахунку в СЕ А з ПДВ, доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Таким чином, притягнення КП "Харківводоканал" до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, які були складені у січні 2019 року, не відповідає засадам обґрунтованості, розсудливості та справедливості, враховуючи те, що підприємство виконало свій обов`язок з реєстрації податкових накладних у порядку п.200-1.9 ст.200-1 ПК України, незважаючи на значний від`ємний показник реєстраційного ліміту в СЕА з ПДВ, який був сформований через бездіяльність Міністерства фінансів України.

Також, суд враховує висновки ЄСПЛ, які викладені у справи "Рисовський проти України", де суд наголосив на тому, що державні органи не дотримуються власних публічних процедур не повинні отримувати вигоду від власних помилок, а ризик будь-якої помилки державного органу повинні покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, п. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії»).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №817/537/17 (адміністративне провадження №К/9901/4401/17) суди при вирішенні податкових спорів виходять з презумпції добросовісності платника податків, що означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 року № , суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом відновлення порушених прав та законних інтересів є саме скасування спірного рішення суб`єкта владних повноважень за обставин, що викладені вище.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківводоканал" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, третя особа: Харківська міська рада про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 22.04.2019 року № .

Стягнути на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (вул. Шевченка, буд. 2,м. Харків,61013, ) сплачену суму судового збору в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, м. Київ,04119, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02 жовтня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.