Справа № 826/6594/15
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 жовтня 2019 року № 826/6594/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клочкової Н.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні)

за позовомвідкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії»

до Державної авіаційної служби України

провизнання нечинною та скасування постанови
В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» (далі по тексту - позивач, ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії») звернулось до суду з позовом до Державної авіаційної служби України (надалі - відповідач, Державіаслужба України) з вимогою: визнати нечинною та скасувати постанову №3102 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року (далі також - Постанова №3102).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що станом на 20 липня 2014 року був відсутній факт правопорушення у галузі цивільної авіації, визначений положеннями пунктів 94 та 118 Положення про використання повітряного простору України, що свідчить про те, що у голови Державіаслужби України були відсутні правові підстави для винесення щодо позивача Постанови № 3102 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року.

В подальшому, позивач подав заяву про зміну підстав позову, в якій, окрім наведеного у первісній позовній заяві обґрунтування заявлених вимог вказується на порушення, допущені державним інспектором Здольником Є.В. під час складання протоколу №3102 про правопорушення в галузі цивільної авіації від 03 березня 2015 року, відсутність повноважень у державного інспектора Здольника Є.В. на складання протоколу та відсутність належних доказів щодо факту правопорушення.

У своєму відзиві на позовну заяву (з урахуванням внесених до неї уточнень) відповідач просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою позицію наступним. Державіаслужбою України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтями 128 та 129 Повітряного кодексу України від 13 березн 2015 року розглянуто справу про правопорушення в галузі цивільної авіації авіакомпанією «Аерофлот» та відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за порушення правил та порядку використання повітряного простору України до авіакомпанії «Аерофлот» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. При розгляді вищезазначеної справи Державною авіаційною службою України враховані усі обставини, що мали значення для прийняття оскаржуваної постанови №3102 від 13 березня 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

17 червня 2015 року було закінчено підготовче провадження у справі та ухвалою суду від 17 червня 2015 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/6500/15, предметом якої була правомірність протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації №3102 від 03 березня 2015 року, на підставі якого була складена оскаржувана у справі №826/6594/15 постанова.

У зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, у провадженні якого перебувала адміністративна справа № 826/6594/15, для подальшого розгляду, у відповідності до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду адміністративної справи за позовом ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» до Державіаслужби України про визнання нечинною та скасування постанови, розпорядженням керівника апарату суду від 12 червня 2019 року №905 адміністративна справа №826/6594/15 передана на повторний розподіл справ між суддями.

Автоматичним розподілом для розгляду справи №826/6594/15 визначено суддю Клочкову Н.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року справу №826/6594/15 прийнято до свого провадження суддею Клочковою Н.В.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України шляхом викладення його в новій редакції.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку з наведеним, розгляд даної справи продовжується судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

При вирішенні питання щодо складу суду, яким має розглядатись дана справа, судом враховано наступне.

Згідно частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено статтею 32 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, Національного банку України, окружної виборчої комісії (окружної комісії з референдуму), розглядаються і вирішуються в адміністративному суді першої інстанції колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до частини другої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яку справу, що відноситься до юрисдикції суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (стаття 242).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами перевірки інформації, викладеної у телеграмі Украероцентру тлг. №201330 державним інспектором Державіаслужби України Здольником Є.В. виявлено порушення порядку використання ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» повітряного простору України, а саме здійснення польотів 20 липня 2014 року з порушенням порядку використання повітряного простору України повітряним судном рейсу AFL 1634 незважаючи на заборону використання повітряного простору, чим порушено статтю 30 Повітряного кодексу України та пункти 94, 118 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 «Про затвердження Положення про використання повітряного простору України».

Про зазначене порушення державним інспектором Державіаслужби України Здольником Є.В. складено відповідний протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 03 березня 2015 року № 3102 в присутності уповноважених представників ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» Єфименко І.М .

Так підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації та винесення постанови був протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації від 03 березня 2015 року № 3102. Проте, в оскаржувані постанові відсутнє посилання відповідача на цей, або будь-який інший протокол.

ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» 02 квітня 2015 року отримало постанову Державної авіаційної служби України №3102 від 13 березня 2015 року про накладення на ВАТ «Аерофлот - російські авіалінії» штрафів за правопорушення у галузі цивільної авіації, що підтверджується повідомленням №212, накладною 901367 та конвертом.

В постанові визначено, що головою Державіаслужби України установлено факт правопорушення правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні 20 липня 2014 року рейсу AFL 1634 о 04 годині 45 хвилин, а саме - виконання цього рейсу без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України.

Однак, вважаючи зазначену постанову Державіаслужби України про накладення штрафу за правопорушення в галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року №3102 такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, ВАТ «Аерофлот - російській авіалінії» звернулось з відповідним позовом до суду.

Дослідивши наявні у даній адміністративній справі докази, проаналізувавши матеріали справи та вивчивши норми чинного законодавства з приводу даного спору, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 126 Повітряного кодексу України передбачено, що за протиправні дії юридичні і фізичні особи, діяльність яких пов`язана з використанням повітряного простору України, розробленням, виготовленням, ремонтом та експлуатацією авіаційної техніки, здійсненням господарської діяльності в галузі цивільної авіації, обслуговуванням повітряного руху, забезпеченням безпеки авіації, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною першою статтею 128 Повітряного кодексу України справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну авіаційну службу України» від 08 жовтня 2014 року №520 уповноваженим органом з питань цивільної авіації є Державна авіаційна служба України.

Державна авіаційна служба України, як уповноважений орган з питань цивільної авіації, під час накладення штрафу за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті керується положеннями Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України № 637 від 26 грудня 2011 року (надалі - «Порядок»).

Відповідно до пункту 3.1. Порядку розглядає справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужба України, за результатами розгляду виноситься постанова про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Під час розгляду справи по суті судом було встановлено, що дії Державіаслужби України щодо складення протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації від 03 березня 2016 року, в тому числі і за №3102, які були предметом оскарження у адміністративній справі №826/6500/15, визнані такими, що складені уповноваженими особами із дотримання вимог законодавства, яким регулюються спірні правовідносини (постанова суду від 19 лютого 2016 року).

Судове рішення у справі №826/6500/15 сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось і набрало законної сили.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову саме з підстав наявності порушень відповідачем вимог законодавства при складенні протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 03 березня 2015 року за №3102, який був покладений в основу для прийняття оскаржуваної в даному провадженні постанови.

Водночас, при вирішенні питання щодо дотримання Державіаслужбою України, як суб`єктом владних повноважень, при складенні спірної Постанови № 3102 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року, судом береться до уваги наступне.

Відповідно до частини 3 статті 128 Повітряного кодексу України та пункту 3.5. Порядку накладення та стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 26 грудня 2011 року №637 (надалі - «Порядок») штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

За своєю суттю передбачена статтею 127 Повітряного кодексу України фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України (далі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 Господарського кодексу України строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно з статтею 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 Господарського кодексу України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб`єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Так, стаття 128 Повітряного кодексу України та пункт 3.5. Порядку передбачають, що штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Таким чином, статтею 128 Повітряного кодексу України містить два строкових обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після спливу трьох років з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, порушення правил та порядку використання повітряного простору України.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення правил та порядку використання повітряного простору України. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за порушення норм щодо правил та порядку використання повітряного простору України полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб`єктом авіаційної діяльності порушення норм щодо порядку використання повітряного простору України, відповідач, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених статтею 128 Повітряного кодексу України. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Враховуючи те, що застосований згідно з оскаржуваною постановою штраф є адміністративно-господарською санкцією, то він мав би бути застосований у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, з урахуванням положень статті 128 Повітряного кодексу України.

У відповідності до пункту 121 розділу X Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби.

Крім того, згідно із пунктом 122 зазначеного Положення розслідування порушень порядку використання повітряного простору проводиться з метою встановлення причин виникнення та вжиття необхідних заходів для запобігання порушенням. Розслідування повинно починатися негайно після того, як стало відомо про факт порушення, та закінчуватися не пізніше ніж у семиденний термін.

Правовий статус телеграм Украероцентру, що передаються за допомогою системи зв`язку АРТМ регулюється Наказом Міністерства транспорту України від 23 вересня 2003 року №736 «Про затвердження Правил авіаційного електрозв`язку в цивільній авіації України».

Як вбачається з матеріалів справи, в телеграмі Украероцентру тлг №201330, встановлено здійснення 20 липня 2014 року о 04 год. 45 хв. польоту з порушенням порядку використання повітряного простору України пасажирським судном.

З огляду на те, що відповідач факт вчинення правопорушення позивачем встановив 20 липня 2014 року, штраф міг бути накладений відповідачем на Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот-російські авіалінії» до 20 січня 2015 року.

Натомість постанова відповідача №3102 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації була прийнята 13 березня 2015 року, тобто поза межами шестимісячного строку з дня виявлення порушення правил, який в даному випадку є 20 липня 2014 року.

Правова позиція щодо застосування статті 250 Господарського кодексу України висловлена у постановах Верховного Суду України від 27 травня 2014 року № 21-126а 14.

За таких обставин, суд вважає достатніми доводи позивача про наявність правових підстав для визнання цієї постанови протиправною та її скасування.

Наразі, у вирішуваному спорі було установлено, що відповідач, будучи органом державної влади України, не здійснив своєчасних дій щодо притягнення до відповідальності суб`єкта авіаційної діяльності за вчинене ним, як на тому наполягає сам відповідач, правопорушення, не дотримався вимог, встановлених частиною 3 статті 128 Повітряного кодексу України та пункту 3.5 Порядку № 637 щодо граничних строків накладення штрафу на позивача, чим порушив норми чинного законодавства України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 березня 2018 року у справі №826/2911/15, від 19 квітня 2018 року у справі №826/2977/15, від 19 квітня 2018 року у справі №826/2985/15.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не наведено достатніх обґрунтованих підстав в підтвердження власної позиції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 5-11, 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України №3102 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 13 березня 2015 року.

3. Стягнути на користь Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот-російські авіалінії» (113002, Російська Федерація, м. Москва, вулиця Арбат, 10) за рахунок бюджетних асигнувань Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) понесені судові витрати у розмірі 272,00 (двісті сімдесят дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.В. Клочкова