Справа № 804/9072/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2019 року

Київ

справа №804/9072/16

адміністративне провадження №К/9901/39390/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 (суддя Кононенко О.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 (головуючий суддя Добродняк І.Ю., судді: Бишевська Н.А., Семененко Я.В.) у справі №804/9072/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» до Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» (далі - позивач, товариство) звернулося до суду з позовом до Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.12.2016 № та №.

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на те, що господарські операції позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» здійснювались на підставі належним чином оформлених первинних документів, які дають можливість встановити реальність проведених господарських операцій між сторонами та фактичне придбання товарно-матеріальних цінностей, чим спростовується висновок податкового органу щодо порушення добросовісним платником - Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» податкової дисципліни. Позивач вважає, що висновки викладені відповідачем в акті перевірки є необґрунтованими, а інформація про порушення позивачем положень податкового законодавства ґрунтується на суб`єктивних припущеннях перевіряючих.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017, позовні вимоги задоволено.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний адміністративний суд, виходили з того, що твердження податкового органу щодо безтоварності проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами є помилковим, оскільки належними первинними документами підтверджено настання реальних правових наслідків, зміну майнового стану сторін, а також безпосередній зв`язок проведених операцій з господарською діяльністю позивача. Суди дійшли висновку, що за відсутності встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» не може зазнавати негативних наслідків, таких як позбавлення права на формування податкового кредиту, внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Кам`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено позапланову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд» за березень 2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» за період травень 2016 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 14.1.36, 14.1.56, 14.1.191, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті 186, підпункту «а» пункту 198.1 та абзаців першого і другого пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, абзацу дев`ятнадцятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 1362382,00грн. (в тому числі: березень 2016 року у сумі - 694036,00грн, квітень 2016 року у сумі - 617780,00грн, травень 2016 року у сумі - 50566,00грн); завищено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2016 року у сумі 168482,00грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 26.10.2016 №2394/89/04-03-14-02/31197615 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.12.2016 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1362382,00грн податкового зобов`язання та на суму 681191,00грн штрафних (фінансових) санкцій; №, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 168482,00грн.

Фактичною підставою для прийняття спірних податкових повідомлень рішень став висновок податкового органу про безпідставність формування позивачем податкового кредиту за результатом господарських операцій з реалізації останньому його контрагентами: Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» товарно-матеріальних цінностей, з огляду на те, що такі взаємовідносини не мали товарного характеру та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Обґрунтовуючи свою позицію відповідач послався на податкову інформацію отриману відносно контрагентів позивача, за результатом аналізу якої, контролюючий орган дійшов висновку про відсутність у вказаних суб`єктів господарювання фактичної можливості самостійно здійснювати господарські операції такого роду, з огляду на неподання контрагентами позивача за спірний період податкової звітності, що виключає відсутність у останніх наміру в отриманні доходу, а проведення документального оформлення господарських операцій без фактичного їх здійснення. Також відповідач зазначив, що відповідно до бази даних ЄРПН Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів з номенклатурою, яка не зазначена в отриманих податкових накладних від постачальників; в наданих позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних міститься недостовірна інформація щодо адреси завантаження товару. Також, стверджуючи про безтоварність проведення спірних господарських операцій контролюючий орган вказує на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» до перевірки документів, що підтверджують відповідність отриманого товару встановленим стандартам, що в свою чергу ставить під сумнів фактичне виконання договірних відносин. На переконання податкового органу, єдиною метою проведення документування фактично не здійснених господарських операцій є отримання підприємством позивача незаконної податкової вигоди.

При оцінці оспорюваних господарських операцій, судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» було укладено ряд договорів поставки товару (алюмінієві полоси, профіль, прокат тощо) №01/03/16-1 від 01.03.2016, №04/04/16-1 від 04.04.2016, № 01/04/16-3 від 01.04.2016, № 25/04/16-1 від 25.04.2016, № 20/05/16-1 від 20.05.2016 відповідно. За умовами вказаних договорів, приймання продукції по якості здійснюється на підприємстві покупця власною сертифікованою лабораторією на відсотковий вміст алюмінію та його домішок. Постачання продукції здійснюється автотранспортом покупця або з залученням сторонніх перевізників за рахунок покупця.

Судами також встановлено, що позивачем, у підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з вказаними контрагентами, було надано копії первинних документів, які були предметом дослідження контролюючим органом в ході позапланової перевірки, зокрема, договори поставки, додаткові угоди укладені до вказаних договорів, видаткові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, витяг з книги обліку надходження сировини на склад, платіжні доручення, що свідчать про проведення оплати за придбаний товар.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Кам`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятих податкових повідомлень-рішень. Зокрема, контролюючий орган посилається на безпідставність формування позивачем податкового кредиту за результатом взаємовідносин з контрагентами з огляду на безтоварний характер проведених господарських операцій. Відповідач вважає, що неврахування судами доводів контролюючого органу щодо відсутності у вказаних суб`єктів господарювання необхідних умов для виконання зобов`язань за договорами, в силу відсутності матеріальних та трудових ресурсів необхідних для здійснення такого роду діяльності, є безпідставним, оскільки вказані обставини мають вирішальне значення для визнання операцій товарними. Крім іншого, зазначає, що згідно аналізу бази даних ЄРПН Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів з номенклатурою, яка не зазначена в отриманих податкових накладних від постачальників, а в наданих позивачем до перевірки товарно-транспортних накладних міститься недостовірна інформація щодо адреси завантаження товару, що є підставою для визнання господарських операцій між позивачем та його контрагентами безтоварними. На думку податкового органу, в розглядуваному випадку мало місце документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, а тому формування позивачем податкового кредиту за взаємовідносинами з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Корд» за березень 2016 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Брейвіс Інвест Груп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Савекс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтернешнл Фут Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Донрес» за період травень 2016 року є неправомірним.

9. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» у запереченні на касаційну скаргу зазначає, що твердження податкового органу про неправомірність формування ним даних податкового обліку за взаємовідносинами з контрагентами є необґрунтованими та безпідставними, оскільки дослідженими судами в процесі розгляду справи належними первинними документами підтверджено зміст господарських операцій, рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами. Позивач вказує, що доводи відповідача про відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для виконання договірних зобов`язань в задокументованих позивачем обсягах, спростовано судами в процесі розгляду даної справи, а доказів на підтвердження зворотного відповідачем надано не було. Позивач вважає, що податковим органом не доведено наявність складу порушення Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Алмет» вимог податкового законодавства; не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано доказів, які б свідчили про правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Позивач просить касаційну скаргу Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

10.2. Підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

10.3. Стаття 185.

Об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; д) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

10.4. Пункт 198.1 статті 198.

До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.5. Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

10.6. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послу; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.7. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

10.8. Пункт 200.1 статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

10.9. Підпункт «в» пункту 200.4 статті 200.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Пункт 2 статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Стаття 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

14. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

15. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

16. Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

17. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

19. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення товариством вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії), є підставою для податкового обліку, та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

20. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що досліджені в процесі розгляду справи належні первинні документи складені за результатом господарських операцій позивача з його контрагентами відповідають вимогам податкового законодавства, свідчать про реальність господарських операцій вчинених з метою досягнення конкретно визначених результатів, підтверджують рух активів позивача та зміни у власному капіталі підприємства. Суди також зауважили, що податковим органом під час розгляду справи не доведено наявності в діях позивача ознак податкового правопорушення, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

21. Дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, суди дійшли висновку, що останні містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій та відповідають законодавчо визначеним вимогам.

22. На підтвердження зміни майнового стану Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» у результаті здійснення господарських операцій з контрагентами, позивачем до матеріалів справи долучено платіжні доручення про перерахування коштів за придибаний товар, що свідчить про понесення витрат за їх придбання.

23. Продукція придбана у вищевказаних контрагентів, була використана позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, зокрема, для виготовлення алюмінію вторинного гранульованого АВ-91, алюмінію вторинного АК5М2, алюмінію вторинного чушкового АВ87, з подальшою його реалізацією третім особам (Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіста трейд компані», Публічному акціонерному товариству «МК «АЗОВСТАЛЬ», Публічному акціонерному товариству «ММК «ім. Ілліча»). Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються відповідачем.

24. Досліджені документи, складені за результатом проведених операцій відповідають вимогам первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, містять всі необхідні реквізити, виписані суб`єктами господарювання, які, на момент взаємовідносин з позивачем були зареєстровані платниками податку на додану вартість, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебували на обліку в органах державної фіскальної служби, а податковий орган у встановленому порядку не довів факту підробки, недостовірності чи неналежного оформлення цих документів.

25. Суди попередніх інстанцій на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановили реальність проведення господарських операцій та фактичне придбання позивачем у контрагентів товару. При цьому, суди наголосили, що податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що господарські операції позивача є фіктивними або безтоварними; доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи також не містять. Відповідачем не доведено недобросовісності позивача та його контрагентів, що свідчить про відсутність перешкод для формування даних податкового обліку.

26. Посилання податкового органу як на підставу для відмови в позові, на аналіз податкової інформації отриманої відносно контрагентів позивача, зокрема, на відсутність у останніх умов необхідних для здійснення такого роду господарської діяльності, відсутність достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів (складів) необхідних для здійснення спірних господарських операцій з поставки вищевказаного товару, обґрунтовано відхилено судами, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

27. Також суди вмотивовано зауважили про безпідставність посилання відповідача на податкову інформацію щодо даних з ЄРПН за спірний період, з яких, як вказує податковий орган, вбачається розбіжність в номенклатурі придбаного та реалізованого контрагентами позивача товару, оскільки аналіз податкових накладних постачальників здійснено у кожному випадку виключно за один місяць, що не дає змоги здійснити обґрунтований висновок, що вказаними постачальниками не здійснювалася фактична поставка товару позивачу. Приймаючи до уваги час, з якого здійснюється господарська діяльність вказаних підприємств (з моменту державної реєстрації), а також той факт, що інші періоди, в яких вони фактично могло придбати відповідний товар, контролюючим органом не досліджувались, висновки відповідача з цього приводу є необґрунтованими.

28. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено господарські операції позивача з вищезазначеними контрагентами за результатом проведення яких товариством було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом в акті перевірки, у заперечні на позовну заяву та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно. Наведені податковим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Враховуючи встановлені обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Алмет» підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Переконливих доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

30. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що при постановленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для їх скасування, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

31. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

32. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі №804/9072/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду