Справа № 160/3935/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2019 року Справа № 160/3935/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання - Носаль П.В. ,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - Слаква К.Б.,
представника відповідача - Плахтій О.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 02.05.2019 року надійшов позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (далі - Управління) з позовними вимогами про визнання протиправної відмови відповідача щодо видачі позивачу паспорта громадянина України та зобов`язати Управління видати позивачу паспорт громадянина України
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправну відмову Управління у видачі паспорта громадянина України, оскільки вважає, що визначена у такій відмові підстава як ненадання оригіналу документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них суперечить приписам законодавства України. Позивач зазначає про неможливість застосування будь-яких заходів припису щодо змушення батьків надати оригінали паспортних документів та вважає, що надані під час подачі документів зокрема: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року у справі № 183/6009/18 у повній мірі посвідчують громадянство її батьків. З підстав викладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що приймаючи саме рішення про відмову у прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови, а не рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України як помилково вважає позивач, діяв у спосіб передбачений законодавством України з огляду на те, що останнім не надано усіх необхідних документів для оформлення паспорта громадянина України, зокрема: оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року продовжено строк проведення підготовчого засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті. При цьому, представником позивача заявлялося клопотання про зупинення провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6009/18.
Усною ухвалою суду від 19.08.2019 року у задоволенні такого клопотання відмовлено, з огляду на набрання судовим рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/6009/18 законної сили.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
08.02.2019 року ОСОБА_3 звернулася до Новомосковського районного відділу Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з питанням документування паспортом громадянина України у вигляді ID картки вперше, після досягнення 18-річного віку та подала заяву (додається), до якої додала копію свідоцтва про народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. При цьому зазначила, що паспорт матері надати не має можливості.
За результатом розгляду заяви відповідачем надано відповідь за вих. №123/3042 від 07.03.2019 року, якою заявниці відмовлено у прийнятті документів відповідно до вимог п. 24 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» з підстав не надання оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них та рекомендовано звернутися повторно у разі зміни та/або усунення обставин, у зв`язку з якими їй відмовлено в прийнятті документів.
Вважаючи, що вказаним рішенням фактично відмовлено у видачі паспорта громадянина України, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Так, положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що документами, які підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.
06.12.2012 року набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), який визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 5492-VI, суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 вищезазначеного Закону, документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), є:
а) паспорт громадянина України;
б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
в) дипломатичний паспорт України;
г) службовий паспорт України;
ґ) посвідчення особи моряка;
д) посвідчення члена екіпажу;
е) посвідчення особи на повернення в Україну;
є) тимчасове посвідчення громадянина України.
Так, ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI закріплено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.
Абзацом першим ч. 2 ст. 21 Закону № 5492-VI передбачено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.
Згідно до вимог абзацу другого ч. 2 ст. 21 Закону, оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745) затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі по тексту - Порядок № 302).
Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються:
1) особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто;
2) особі, яка досягла 14-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники);
3) особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - через уповноважену особу адміністрації відповідної установи чи закладу (далі - уповноважена особа).
Пунктом 10 Порядку №302 передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).
Згідно із п. 20 Порядку, документи для оформлення подаються особою до територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за зареєстрованим/фактичним місцем проживання особи.
Так, вимогами п. 35 вищевказаного Порядку визначено виключний перелік документів, які подаються заявником для оформлення паспорта:
1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження);
2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).
У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;
3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (для осіб, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх в установленому порядку на проживання в Україну та для осіб, які набули громадянство України за кордоном);
4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);
5) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для
внутрішньо переміщених осіб);
6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);
7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ,*що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;
8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):
- про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;
- про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;
- про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який зГідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
- про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
- довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника додатків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;
10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмове звернення в довільній формі, в якому зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи;
11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (ІКАО) Doc 9303.
Положеннями п. 37 Порядку, передбачено, що працівник територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24-29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.
Відповідно до п. 24 вказаного Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.
Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.
Якщо під час прийому документів заявник надав паспорт, який, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, визнано недійсним відповідно до пункту 108 цього Порядку, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта здійснює його вилучення в порядку, передбаченому пунктом 107 цього Порядку.
У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів) (пункт 25 Порядку № 302).
Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що для оформлення паспорту громадянина України зацікавлена особа повинна звернутися до органу/територіального підрозділу ДМС із відповідною заявою та необхідним пакетом документів, перелік яких наведено у пункті 35 Порядку № №302. Під час приймання документів, працівник органу ДМС перевіряє їх повному та відповідність оформлення вимогам законодавства та у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови.
При цьому, обов`язок щодо подання документів, для оформлення паспорта громадянина України законодавець поклав саме на заявника, та крім того визначив, що деякі з таких документів, у тому числі ті, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, повинні подаватися виключно у формі оригіналу.
Як вже зазначалося судом, у лютому 2019 році позивач звертався до органу ДМС із заявою про документування паспортом громадянина України у вигляді ID картки вперше, після досягнення 18-річного віку до якої додав свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року у справі № 2-о/183/204/18.
Рішенням відповідача про відмову у прийнятті документів від 07.03.2019 року № 1235/3042, а не рішенням про відмову у видачі паспорта громадянина України як помилково вважає позивач, останньому відмовлено у прийнятті документів на оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID картки вперше, після досягнення 18-річного віку з підстав не надання заявником оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них.

Представник позивача не заперечив, що відповідачу не надавався документ, що підтверджує громадянство та посвідчують особи батьків або одного з них, проте зазначив, що матір позивача не змогла приїхати до територіального органу ДМС через хворобу та інші поважні причини.

Суд вказані доводи позивача до уваги не приймає, оскільки вищенаведені норми не вимагають обов`язкової присутності батьків заявника та при цьому, не встановлюють певну альтернативу для надання доказів, аніж тих, що перелічені у пункті 35 Порядку № №302.

При цьому, суд також знаходить необґрунтованими доводи позивача, що відповідач був вправі витребувати від Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області належним чином завірену відомість Форми 1, яка заповнювалась при видачі паспорту громадянина України ( НОМЕР_2 ), матері позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки завірена відомість Форми 1 не є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України та крім того, обов`язок щодо подання документів, для оформлення паспорта громадянина України покладено саме на заявника, а не на орган ДМС.

Крім того, досліджуючи копію паспорта матері позивача, судом встановлено, що видане позивачу свідоцтво про народження на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 року у справі № 2-о/183/204/18 помилку у частині зазначення прізвища матері заявника, зокрема: помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Вказані обставини працівник ДМС не зміг перевірити, з огляду на не надання позивачем під час звернення документу, що підтверджують громадянства та посвідчують особу батьків або одного з них. При цьому, судом встановлено, що позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для усунення вказаних розбіжностей.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами статей 74-76 цього ж Кодексу, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем під час судового розгляду справи так і не надано оригіналу документу, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України батьків або одного із них, а також зважаючи на наявні недоліки поданих позивачем документів, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про відмову у прийнятті документів відповідач діяв у спосіб, передбачений законодавством України

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та як наслідок, відсутності підстав для їх задоволення.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити повністю

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 02 вересня 2019 року.

Суддя Л.Є. Букіна