Справа № 1240/2981/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року справа № 1240/2981/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДФС у Луганській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (повний текст складено 11 липня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 1240/2981/18 (суддя в 1 інстанції - Шембелян В.С.) за позовом Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (далі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач 1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (том 1, арк.справи 5-13).

21 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач 2), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі - відповідач 3), в якій позивач просив: визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Головного управління ДФС у Луганській області, що полягає у несвоєчасному наданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету та несвоєчасному внесенні в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування березня-квітня 2015 року в розмірі 6616020,00 грн.; стягнути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області узгоджені суми бюджетного відшкодування за деклараціями березня-квітня 2015 року в розмірі 6616020,00 грн. на користь ПрАТ «ЛИНІК», ідентифікаційний код 32292929, на поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ОТП-Банк», м. Київ, МФО 300528 (том 1, арк.справи 131-138).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 20 квітня 2015 року позивачем подано податкову декларацію з ПДВ (реєстраційний № від 20.04.2015) податкового періоду березня 2015 року. У відповідності з Додатком 4 Декларації заявлена платником до бюджетного відшкодування сума склала 4 199 758,00грн. В подальшому, 30.04.2015, позивач подав дві уточнюючі податкові декларації з ПДВ березня 2015 року (реєстраційний № від 30.04.2015 та реєстраційний № від 17.06.2015) з новим розрахунком суми бюджетного відшкодування в розмірі 4 797 893,00грн. що утворилась у березні 2015 року.

20.05.2015 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ квітня 2015 року (реєстраційний № від 20.05.2015). У відповідності з Додатком 4 до Декларації платником заявлена до бюджетного відшкодування сума 1 818 127,00 грн.

Задекларовані позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вказані періоди підтверджено шляхом проведення камеральних перевірок, про що були складені довідки від 16.06.2015 № 16/28-05-17/32292929 та від 09.07.2015 № 1/28-05-17/32292929.

Отже, підставою для підтвердження сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість березня і квітня 2015 року за результатами перевірки платника є наведені вище довідки.

Зважаючи на те, що задекларована сума бюджетного відшкодування в розмірі 4 797 893,00 грн., яка заявлена платником у березні 2015 року та в сумі 1 818 127,00грн. у квітні 2015 року, узгоджена контролюючим органом, то вона підлягала поверненню платнику. Складені контролюючим органом висновки були спрямовані до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів ще 18.06.2015 року, але в подальшому повернуті без виконання контролюючому органу.

У вересні 2016 року позивач згідно з Розпорядженням Офісу великих платників ДФС від 08.09.2016 № 47-р був переведений на обслуговування до СДПІ з обслуговування великих платників у місті Запоріжжі МГУ ДФС.

На черговий запит позивача щодо термінів і порядку повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування ПРАТ «ЛИНІК» отримало відповідь № 10207/10/28-10-47-08 від 21.02.2017, в якій контролюючий орган раніше узгоджену суму бюджетного відшкодування березня та квітня 2015 року фактично такою не вважає і наполягав на її перегляді шляхом документальної перевірки.

Позивач зазначає, що відповідач своєчасно не вніс заявлену ПРАТ «ЛИНІК» до відшкодування суму ПДВ до відповідних Реєстрів, не вніс своєчасно інформацію щодо її попереднього визнання за даними камеральних перевірок, проведених у березні та квітні 2015 року.

Зазначеними діями відповідач грубо порушує права платника податку, не даючи змоги на автоматичне бюджетне відшкодування, що дає підстави позивачу звернутися до суду за бюджетним відшкодуванням.

Станом на день подання цього позову сума бюджетного відшкодування березня-квітня 2015 відображена лише у інтегрованій картці платника (ІКП) як заборгованість бюджету, а отже є визнаною (узгодженою) контролюючим органом сумою, але не підтвердженою відповідними записами в Реєстрі про завершення процедури її узгодження.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 1240/2981/18 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає у несвоєчасному наданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за період березень - квітень 2015 року в загальному розмірі 6616020,00 грн.; стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за період: березень - квітень 2015 року в розмірі 6616020,00 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС на користь Приватного акціонерного товариства «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (том 1, арк.справи 228-234).

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДФС у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (том 1, арк.справи 242-246).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ПРАТ «ЛИНІК» взято на облік у контролюючих органах 16.12.2002 та до 16.09.2016 перебувало на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

З метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу Державної фіскальної служби України від 26.04.2016 № 377 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС з обслуговування великих платників податків», Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до додатку 7 розпорядження Офісу великих платників податків від 08.09.2016 № 47-р, ПРАТ «ЛИНІК» з СДПІ з ОВП у м. Луганську МГУ ДФС переведено на обслуговування до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

З 16.09.2016 до 31.12.2017 ПРАТ «ЛИНІК» як платник податків перебувало у Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а з 02.01.2018 - передано на облік до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області, оскільки не включено до затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» Реєстру великих платників податків на 2018 рік.

ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області не наділено повноваженнями у процедурі бюджетного відшкодування, тому дану функцію повинно виконувати саме ГУ ДФС у Луганській області (п. 45 Положення про ГУ ДФС у Луганській області, затвердженого наказом ДФС від 31.07.2017 № 503).

Так, згідно з листом Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС № 405/7/28-10-47-03-039 від 05.01.2018 відповідно до п. 10.22 порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 за №503/25280 (із змінами та доповненнями) було передано для подальшого обліку справу платника податків ПРАТ «ЛИНІК» податковий номер 32292929, який згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державної фіскальної служби України від 29.12.2017 № 884 не відповідає критеріям ВПП та підлягає переведенню на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням.

Зазначили, що ГУ ДФС в Луганській області надано інформацію, згідно з якою до відповідного Тимчасового реєстру вже внесено суму невідшкодованого станом на 01.01.2017 ПДВ в розмірі 6 616 020, 00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби також подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (том 2, арк.справи 7-8).

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку із набранням чинності Порядку № 26 з 01.04.2018, затвердженого Постановою КМУ від 25.01.2017, втратив чинність Порядок № 68 «Про затвердження Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», а тому вважає безпідставним посилання позивача саме на цей нормативний документ в обгрунтування своїх позовних вимог.

На виконання наказу ДФС України від 26.09.2017 № 632 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2018 рік» із змінами та доповненнями, внесеними наказом ДФС України від 29.12.2017 № 884, позивач не відповідає критеріям великих платників податків та підлягає переведенню на обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням та 05.01.2018 ПРАТ «ЛИНІК» передано для подальшого обліку та обслуговування до ГУ ДФС у Луганській області.

Наказом Міністерства фінансів України № 1158 від 09.12.2011 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» визначено механізм передачі платника податків від одного контролюючого органу до іншого, а саме відповідно до п. 10.14 Наказу № 1158 після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням, платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

На виконання вищезазначеного Наказу № 1158 Офісом великих платників ДФС 05.01.2018 передані матеріали облікової справи платника податків ПРАТ «ЛИНІК» для обслуговування до контролюючого органу за місцезнаходженням, а саме до ГУ ДФС у Луганській області.

07.04.2016 затверджено Наказ Міністерства фінансів України № 422 «Про Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 1 ч. 1 Розділу II Наказу № 422 від 07.04.2016 року, органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку (в даному випадку ГУ ДФС у Луганській області), надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за основним місцем обліку - в режимі перегляду (у даному випадку Офіс великих платників ДФС).

Таким чином, вважає, що Офіс великих платників податків державної фіскальної служби не є контролюючим органом, уповноваженим на внесення змін до ІКП ПРАТ «ЛИНІК».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцем обліку (контролюючим органом) ПРАТ «ЛИНІК» є ГУ ДФС у Луганській області.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» зареєстровано в якості юридичної особи (), місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, буд. 371, офіс 1-А. На час розгляду справи перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (том 1, арк.справи 213-215).

Позивач на час виникнення спірних правовідносин перебував на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, є платником податку на додану вартість, що визнається сторонами.

20.04.2015 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ (реєстраційний № від 20.04.2015) податкового періоду березня 2015 року, де в рядку 23.2 ПРАТ «ЛИНІК» заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 4199758 грн. Разом із податковою декларацією позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування (том 1, арк.справи 23-40).

30.04.2015 позивачем подано дві уточнюючі податкові декларації з ПДВ березня 2015 року (реєстраційний № від 30.04.2015 та реєстраційний № від 17.06.2015) з новим розрахунком суми бюджетного відшкодування в сумі 4 797 893,00 грн. що утворилась у березні 2015 року (том 1, арк.справи 41-52).

Крім того, 20.05.2015 позивачем подано податкову декларацію з ПДВ за квітень 2015 року (реєстраційний № від 20.05.2015), де також заявлено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 1818127 грн. із поданням заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування (том 1, арк.справи 60-73).

Задекларовані позивачем суми бюджетного відшкодування з ПДВ за вказані періоди були підтверджені шляхом проведення камеральних перевірок СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального ГУ ДФС (том 1, арк.справи 74-85).

11.05.2016 ПРАТ «ЛИНІК» звернулося на адресу СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську з листом № 130000/ щодо термінового повідомлення чи надання до Головного управління Державної казначейської служби України в Луганській області висновку про суму бюджетного відшкодуванню, на що отримало лист від 14.06.2016 № 2688/10/28-05-07, яким повідомлено позивача про необхідність з`ясування обґрунтованості нарахування сум, сформованих за операціями з платниками, діяльність яких СБУ та Державною казначейською службою України вважається такою, що потребує додаткового дослідження (том 1, арк.справи 87-88).

Згідно розпорядження Офісу великих платників ДФС від 08.09.2016 № 47-р позивач був переведений на обслуговування до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС.

На запит позивача від 18.01.2017 щодо термінів та порядку повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування, отримано лист Офісу великих платників податків ДФС від 21.02.2017 № 10207/10/28-10-47-08, яким повідомлено ПРАТ «ЛИНІК» про необхідність проведення документальної перевірки (том 1, арк.справи 89-92).

Відповідно до витягу з Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету станом на 01.01.2017 суми бюджетного відшкодування за березень 2015 року - 4199,758 тис. грн, за березень 2015 року - 598,135 тис. грн та за квітень 2015 року - 1818,13 тис. грн (том 1, арк.справи 179).

Отже, сума бюджетного відшкодування ПДВ ПРАТ «ЛИНІК» за період березень-квітень 2015 року в загальному розмірі - 6616020,00 грн. внесено до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, отже, є узгодженою.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

На підставі пункту 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно із пунктом 200.11 статті 200 ПК України контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу, за період до 1 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно із пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі Порядок № 39), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п`яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість (пункт 9 Порядку № 39).

Пунктом 200.14 статті 200 ПК України (дія якого з 1 липня 2015 року в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок була призупинена на підставі пункту 37 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу) визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин ПК України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, який протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідне податкове повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Луганську за наслідками проведених камеральних перевірок висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню ПРАТ «ЛИНІК» з бюджету за спірний період (березень-квітень 2015 року) не надавались.

Отже, заявлена позивачем сума ПДВ, що підлягає відшкодуванню за період березень - квітень 2015 року в загальному розмірі 6616020,00 грн. підтверджена та відповідно є узгодженою контролюючим органом.

Проте, СДПІ з ОВП у м. Луганську не вжито належних заходів для повернення ПрАТ «ЛИНІК» суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за березень - квітень 2015 року у розмірі 6616020,00 грн., тобто допущено бездіяльність, яка є протиправною.

Також з матеріалів справи слідує та не заперечується сторонами, що до 16.09.2016 ПрАТ «ЛИНІК» перебував на обліку в СДПІ з ОВП у м. Луганську, а з 16.09.2016 позивач переданий на облік до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС.

З метою реалізації постанови КМУ від 30.03.2016 № 247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» та наказу ДФС України від 26.04.2016 № 377 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС з обслуговування великих платників податків» СДПІ з обслуговування великих платників у м. Луганську МГУ ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до Положення про Офіс великих платників податків ДФС, затвердженого наказом ДФС від 14.06.2018 № 374, Офіс великих платників є правонаступником усіх прав та обов`язків Міжрегіонального головного управління Міндоходів, зокрема СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС.

Таким чином колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що з моменту взяття ПрАТ «ЛИНІК» на облік Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДФС (16.09.2016) за Офісом ВПП ДФС виник обов`язок щодо надання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету по деклараціям за березень-квітень 2015 року у розмірі 6616020,00 грн.

Однак, Офісом ВПП ДФС такий обов`язок не виконаний, чим порушено право ПрАТ «ЛИНІК» на отримання з бюджету суми відшкодування з ПДВ по деклараціям за березень - квітень 2015 року у розмірі 6616020,00 грн, тобто допущено бездіяльність, яка також є протиправною.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 визнано таким, що втратив чинність Порядок № 39.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент розгляду справи) на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Заява про бюджетне відшкодування податку на додану вартість подана ПрАТ «ЛИНІК» до 01.02.2016 року, тому така заява підлягає розміщенню у хронологічному порядку саме у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено колегією суддів, після зміни порядку повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податкові органи, на обліку в яких перебував позивач, внесли до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування заяву ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по деклараціям за березень - квітень 2015 року у розмірі 6616020,00 грн.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що Офісом ВПП ДФС безпідставно з 16.09.2016 до 01.01.2017 не подавалися висновки до органу казначейського обслуговування за заявами ПрАТ «ЛИНІК» про повернення суми бюджетного відшкодування по деклараціям за березень - квітень 2015 року в розмірі 6616020,00 грн. до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, чим порушено право ПрАТ «ЛИНІК» на отримання з бюджету цієї суми відшкодування з ПДВ. Відповідно колегія суддів вважає, що Офісом ВПП ДФС допущено бездіяльність, яка є протиправною.

Також колегією суддів встановлено, що позивач перебуває на обліку в ДПІ в м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області з 02.01.2018, отже на цей час суми бюджетного відшкодування за спірний період вже були внесені до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування позивача з податку на додану вартість станом на 01.01.2017. Тому колегія суддів дійшла висновку, що дії чи бездіяльність цього відповідача стосовно виконання своїх обов`язків щодо адміністрування податків і зборів позивача та здійснення інших повноважень, не знаходяться в причинно-слідчому зв`язку із порушенням прав позивача на своєчасне отримання бюджетного відшкодування за березень - квітень 2015 року. Також цей податковий орган не має повноважень відповідно до вимог чинного законодавства та судової практики для відновлення порушених прав позивача.

Разом з тим, на час розгляду адміністративної справи чинним законодавством не передбачений механізм відшкодування сум ПДВ, включених до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, та структури такого реєстру. Отже на час розгляду адміністративної справи Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, не відшкодованого платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ за період березень - квітень 2015 року у розмірі 6616020,00 грн, які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є саме стягнення з Державного бюджету України на користь ПРАТ «ЛИНІК» узгодженої суми бюджетного відшкодування по деклараціям за період березень-квітень 2015 року в сумі 6616020,00 грн. Відповідно така вимога позивача підлягає задоволенню.

Зазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційних скарг не приймаються до уваги, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДФС у Луганській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 1240/2981/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 1240/2981/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць