Справа № 1.380.2019.000886
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7622/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шинкар Т.І., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року (головуючого судді Лунь З.І., ухвалене у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження о 12 год. 27 хв. в м. Львів повний текст складено 14.06.2019) у справі №1.380.2019.000886 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.02.2019 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.11.2018 №174474 щодо обчислення пенсії позивачу, а саме: індивідуального коефіцієнта стажу; індивідуального коефіцієнта заробітку; не включення до розрахунку для обчислення пенсії підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, що передбачена ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, зобов`язати відповідача обчислити позивачу пенсію, врахувавши до загального стажу період з 01.01.2017 по 31.07.2017, оптимізувати заробіток 59 місяців найбільш невигідного заробітку (10%) за період з 01.03.1990 по 31.05.2005 включно, врахувати до пенсії підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, що передбачена ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 0,75% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку, перерахувати та виплатити розмір пенсії з 14.08.2017, зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 14.08.2017 по дату виконання даного рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Вказує, що під час прийняття оскаржуваного рішення про призначення пенсії відповідач повинен був зарахувати стаж згідно даних персоніфікованого обліку з реєстру застрахованих осіб по 31.07.2017 року згідно статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і в нього було б стажу 49 років та 7 місяців, відповідно і індивідуальний коефіцієнт стажу - 0,66937 (з урахуванням кратності 1,35), суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зарахування до стажу роботи при призначенні пенсії період з 01.01.2017 по 31.07.2017 посилається на те, що у 2019 році розпорядженням відповідача про перерахунок пенсії даний період зараховано до стажу роботи, однак поняття «призначення» і «перерахунок» за своєю правовою природою мають різні значення та наслідки, позивач оскаржував протиправні дії відповідача, які відбулися у 2018 році, приймаючи рішення, на виконання судового рішення. Також під час призначення пенсії 14.08.2017 у нього було 49 повних років стажу, тому з урахуванням статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є законне право на оптимізацію найбільш невигідних 10% (від стажу) заробітку, що складає 59 місяців, а тому виходячи із розрахунку заробітку відповідач повинен був оптимізувати заробітну плату за період з 01.03.1990 по 31.05.2005 включно в індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії склав 2,02666, суд першої інстанції посилається на те, що розмір пенсії при оптимізації буде меншим, однак будь-яких доказів відповідач не надав. Зазначає, що відповідач протиправно не врахував та не обчислив до розміру пенсії за віком підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже 01.02.2012 йому виповнилося 60 років та продовжував працювати, а вперше з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся 14.08.2017, тобто у віці 65 років і 8 місяців.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів через порушення строків її виплати за період з 14.08.2017року по жовтень 2018року, а ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2019 повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представник відповідача Полуліх Н.І. проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 14.02.2007 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії.

Відповідно до протоколу №9309 від 05.03.2007 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017, яка набрала законної сили 30.01.2018, визнано протиправними рішення та дії Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львова щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням нового показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 року та зобов`язано Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова призначити з 14 серпня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком з більш раннього віку, передбачену ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2018 замінено сторону виконавчого провадження Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.10.2018 було залишено без розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року, а ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про роз`яснення постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року.

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №174474 від 15.11.2018 на виконання судового рішення, постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої зарплати в середньому на одну особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, а саме 2014-2016 роки (3764,40 грн.).

19.12.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, включивши до стажу роботи період з 01.01.2017 по 31.07.2017 та заробіток для обчислення пенсії з 01.02.2009 по 31.07.2017.

19.12.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії, включивши підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку до дати звернення - 14.08.2017 та виплату недоплачену пенсію з 14.08.2017

19.12.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів з 14.08.2017 по 19.12.2018.

18.01.2019 відповідачем дано відповіді на звернення ОСОБА_1 від 19.12.2018, з якими ОСОБА_1 не погодився та звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач діяв з дотриманням вимог законодавства у сфері пенсійного забезпечення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частина 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Частина 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Постанова Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 року, набрала законної сили 30.01.2018.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідь пенсійного органу від 18.01.2019 носить інформативний характер, а не відмову позивачу у перерахунку пенсії, із зазначеної відповіді вбачається, що відповідач вживає заходи для виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 у справі №463/4728/17.

Суд, у цій справі також враховує, що відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.11.2018 №174474 щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 : індивідуального коефіцієнта стажу; індивідуального коефіцієнта заробітку; не включення до розрахунку для обчислення пенсії підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, що передбачена ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати та зобов`язати відповідача обчислити позивачу пенсію, врахувавши до загального стажу період з 01.01.2017 по 31.07.2017, оптимізувати заробіток 59 місяців найбільш невигідного заробітку (10%) за період з 01.03.1990 по 31.05.2005 включно, врахувати до пенсії підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення, що передбачена ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 0,75% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку, перерахувати та виплатити розмір пенсії з 14.08.2017; - мають заявлятись в порядку виконання постанови Личаківського районного суду м. Львова від 03.11.2017 у справі №463/4728/17, а доводи, які наведені позивачем у адміністративному позові не можуть досліджуватись в даному провадженні, адже позивач повинен заявляти заяву до суду, яких ухвалив рішення суду, яке підлягає виконанню та у відповідному провадженні заявляти вказані ним доводи, які повністю зводяться до не погодженням із діями пенсійного органу, щодо винесення розпорядження на виконання постанови Личаківського районного суду міста Львова від 03.11.2017, яка набрала законної сили, що не заперечується сторонами у даній справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17(К/9901/50946/18) та постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року справа №161/3914/17, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі №1.380.2019.000886 - змінити в частині мотивів.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Т.І. Шинкар

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 27.09.2019