Справа № 300/885/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№857/7243/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі №300/885/19 (головуючий суддя Скільський І.І., рішення проголошене у м. Івано-Франківську) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання відмови у призначенні пенсії протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком та зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком як матері, яка виховала інваліда дитинства до шестирічного віку з 04.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2019 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про дострокове призначення пенсії за віком. Однак, відповідачем листом від 15.04.2019 за №1963/03 повідомлено, що згідно рішення Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 12.04.2019 №20 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, посилаються на роз`яснення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 12.04.2019 №5715/03, згідно якого вказано, що відповідно до медичного висновку від 24.02.1998 №33 син заявниці - ОСОБА_2 визнаний інвалідом з дитинства до 01.10.2003 року, тобто до досягнення ним шестирічного віку. Вказано, що оскільки після цієї дати інвалідом не визнавався, тому призначити пенсію його матері із скороченням пенсійного віку немає законних підстав.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 12.04.2019 №20 про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком. Зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як матері, що здійснювала виховання інваліда з дитинства до шестирічного віку, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення за призначенням пенсії - 01.04.2019 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що згідно з медичними документами син заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний інвалідом з дитинства до 01.10.2003 року, тобто до досягнення ним шестирічного віку і після цієї дати інвалідом не визнавався, то призначити пенсію його матері із скороченням пенсійного віку, немає законних підстав. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, якою в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи проведено заміну відповідача Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 - дитиною з інвалідністю.

Відповідно до медичного висновку №33 від 28.09.1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом до досягнення шестирічного віку, дитина підлягає і потребує допомоги як інвалід дитинства терміном на 5 років до 2003 року.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії Галицької центральної лікарні від 01.04.2019 №90 встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом до досягнення шестирічного віку, підлягає і потребує допомоги як інвалід дитинства терміном на 5 років до 2003 року.

01.04.2019 ОСОБА_1 звернулася до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Рішенням Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 12.04.2019 за №20 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства. Крім того, повідомлено, що відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 12.04.2019 за №5715/03 зазначено: «Відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховували їх до зазначеного віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. Враховуючи, що згідно з медичними документами син заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний інвалідом з дитинства до 01.10.2003 року, тобто до досягнення ним шестирічного віку і після цієї дати інвалідом не визнавався, то призначити пенсію його матері із скороченням пенсійного віку, немає законних підстав». Зазначено, що право на пенсію за віком ОСОБА_1 набуде у віці 60 років при загальному стажі роботи 35 років згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 15.04.2019 №1963/03 Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відмовило позивачу у призначенні дострокової пенсії, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що дитина інвалід після досягнення ним шестирічного віку і після цієї дати інвалідом не визнавався.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем не надано достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року №22-1 затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок № 22-1).

Так, пунктом 1.2 Порядку №22-1 визначено, що заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (п. 1.6 Порядку № 22-1).

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п. 1.7 Порядку № 22-1).

До заяви про призначення пенсії за віком додаються, в тому числі, документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абз. 1 п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону) (п.п. 5 п. 2.1 Порядку № 22-1).

При призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть (п. 2.17 Порядку № 22-1).

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Суд вважає необґрунтованим рішення Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської про відмову в призначенні позивачу пенсії з тих підстав, що син заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний інвалідом з дитинства до 01.10.2003 р., тобто до досягнення ним шестирічного віку і після цієї дати інвалідом не визнавався, з огляду на таке.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 115 Розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Водночас, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Таким чином, із аналізу п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 17 Закону №1788-XII слідує, що право на призначення дострокової пенсії мають матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку та восьмирічного віку. До осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Відповідно до п. 2.18 Порядку №22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Отже, право на призначення дострокової пенсії у матерів дитини інваліда або інваліда з дитинства виникає у разі наявності таких умов: виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до восьмирічного віку та/або шестирічного віку; досягнення 50-річного віку жінкою, яка виховувала дитину інваліда або інваліда з дитинства; наявність страхового стажу роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дитиною (дітьми).

Суд звертає увагу, що до числа осіб інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.

Крім того, варто відмітити, що згідно із п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV однією з необхідних умов для набуття права на дострокову пенсію матерями дітей інвалідів є виховання дитини інваліда або інваліда з дитинства до шестирічного віку.

Пункт 2.18 Порядку № 22-1 передбачає, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується, зокрема, випискою з акта огляду в МСЕК, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку надається висновок ЛКК про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення вказаного віку. У разі визнання інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років.

Таким чином, ст. 17 Закону №1788-ХІІ, як і п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV не передбачають такої обов`язкової умови для призначення дострокової пенсії за віком, як встановлення дитині інвалідності до досягнення нею 6-річного віку та надання відповідного висновку лікарсько-консультативної комісії, а лише умову виховання інваліда з дитинства до цього віку.

Натомість відповідач, вирішуючи питання про призначення позивачу дострокової пенсії, відмовив саме з цих підстав, помилково посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV .

Судом встановлено, що інвалідність ОСОБА_2 встановлена з народження до шестирічного віку, що підтверджується висновком лікарсько консультативної комісії поліклінічного відділу від 01.04.2019 №90. Згідно вказаного висновку, у відповідності до медичного висновку від 28.09.1998 року №33 та згідно Наказу МОЗ України від 05.12.1991 року №175, розділ 11, пункт 7, ОСОБА_2 визнаний інвалідом до досягнення шестирічного віку (7 міс 4 дні) підлягає і потребує допомоги як інвалід дитинства терміном на 5 років до 2003 року.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 , визнаний інвалідом до досягнення шестирічного віку підлягає і потребує допомоги як інвалід дитинства, що підтверджується медичним висновком №33 від 28.09.1998 та висновком лікарсько консультативної комісії поліклінічного відділу від 01.04.2019 №90, а тому суд першої інстанції вірно зазначив, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 надала документи, які підтвердили вказаний статус дитини та наявність у позивача відповідного віку - 50 років, та необхідного стажу роботи.

Таким чином, позивачем дотримано всіх умов, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 2.18 Порядку №22-1 для призначення дострокової пенсії.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення від 12.04.2019 року №20 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі №300/885/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 01.10.2019р.