Справа № 204/3054/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року Справа № 204/3054/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
28.05.2019 р. на виконання ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2019 р. про передачу справи за підсудністю надійшла адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (надалі - позивач) до відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №3 управління застосування Пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить зобов`язати відділ з питань призначення та перерахунку пенсій № 3 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести розрахунок наявного страхового стажу позивача для призначення тимчасової державної соціальної допомоги з зарахуванням до наявного страхового стажу: періоду роботи позивача у виробничому кооперативі «Весна» (з 03.01.1991 р. по 28.04.1997 р.), періоду роботи позивача в ПП Фірма «ЕЛАН» (з 03.05.1997 р. по 06.05.1999 р.) з моменту звернення позивача за вказаною довідкою та видати позивачу відповідну довідку.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивач вважає відмову відповідача в зарахуванні страхового стажу означених періодів безпідставною, оскільки останні підтверджені записами в трудовій книжці. З метою додаткового підтвердження страхового стажу позивач вважає за необхідне викликати та допитати свідків - працівників, які працювали з нею в один час.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №204/3054/19 передана на розгляд судді Віхровій В.С.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
У відповідності до ч.6 ст. 260 КАС України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.
У відповідності до ч.1 ст.173 КАС України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
03.07.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого заперечує проти позовних вимог та пояснює, що позивачу не зараховані до страхового стажу періоди роботи у Виробничому кооперативі «Весна» (з 03.01.1991 р. по 28.04.1997 р.) та у ПП Фірма «ЕЛАН» (з 03.05.1997 р. по 06.05.1999 р.), оскільки у наказах та в трудовій книжці на печатці підприємства відсутній код юридичної особи, у зв`язку із чим підтверджуючі довідки №19 від 28.04.1997 р. та від 06.05.1999 р. не враховані. Отже, відповідно до даних, наданих позивачем, її стаж становить 12 років 08 місяців 21 день, що не достатньо для отримання довідки про призначення тимчасової державної соціальної допомоги відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
До відзиву на вимогу суду додані належним чином завірені копії документів, які були подані ОСОБА_1 для розрахунку страхового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. судом здійснено заміну відповідача його правонаступником, а саме: відділ з питань призначення та перерахунку пенсій №3 управління застосування Пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на Головне управління Пенсійного фонду України (надалі - відповідач).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 р. суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 19.08.2019 р. об 11:45 год. Від позивача витребувано для огляду у судовому засіданні оригінали документів, які були додані до позову в якості доказів. Також, суд вирішив викликати у судове засідання свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Підготовче судове засідання 19.08.2019 р. було відкладено у зв`язку із надходженням від представника позивача заяви про відкладення судового засідання до 10:00 год. 04.09.2019 р.
У підготовче судове засідання 04.09.2019 р. прибули уповноважені представники сторін та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5
Свідки після складання присяги свідка та попередження про відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань, надали пояснення по суті спору.
Представниками сторін надані додаткові пояснення по справі.
Судом було ухвалено закінчити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 23.09.2029 р. об 11:40 год.
04.09.2019 р. представником позивача подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.
У судове засідання 04.09.2019 р. представник відповідача не прибув, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючі визначені КАС України строки розгляду справи, гарантії додержання судом цих строків, дотримання принципу рівності сторін судового засідання та недопущення затягування судового процесу, а також клопотання позивача про розгляд справи у письмовому провадженні, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття рішення по суті справи та з огляду на положення ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України за можливе перейти до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.
Судом встановлено, що 12.03.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу з заявою про розрахунок наявного страхового стажу згідно поданих документів для призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі.
Розглянувши заяву ОСОБА_1 з доданими документами, листом управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань призначення та перерахунків пенсій (нині - відділ питань призначення та перерахунків пенсій № 2) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 18.03.2019 р. №168/03-07/26 повідомило позивачу наступне. Відповідно до наданих документів стаж ОСОБА_1 становить 12 років 08 місяців 21 день. До стажу не враховано період роботи у Виробничому кооперативі «Весна», оскільки при прийнятті на роботу підставою прийняття є рішення загальних зборів. Крім того, при звільненні у 1997 році на печатці підприємства відсутній код підприємства, що порушує вимоги Постанови КМУ від 22.01.1996 р. №118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємство та організацій України». Також до стажу не зараховано період роботи з 03.05.1997 р. по 06.05.1999 р. в фірмі «Елан», оскільки при звільненні у 1999 році на печатці підприємства відсутній код підприємства, чим порушено вимоги Постанови КМУ від 22.01.1996 р. №118 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України». Підтверджуючі довідки по Виробничому кооперативу «Весна» неможливо врахувати, оскільки на печатці відсутній код підприємства. Підтверджуючі довідки від 06.05.1999 року по фірмі «Елан» неможливо врахувати, оскільки на печатці відсутній код підприємства та довідки 1999 року видані з назвою м.Дніпро.
Таким чином, спірним в даному випадку є зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 03.01.1991 р. по 28.04.1997 р., з 03.05.1997 р. по 06.05.1999 р., що стало підставою для відмови у видачі довідки для призначення тимчасової державної соціальної допомоги.
Розглядаючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 р. (надалі - Закону України №1058).
Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-XII).
У відповідності до визначення, яке міститься в ч. 1 даного закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Аналогічне за змістом визначення викладене в абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України №1058.
Також, у ч. 1 ст. 24 Закону України №1058 вказано, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
За умовами, визначеними статтею 26 Закону України №1058, для отримання довідки для призначення тимчасової державної соціальної допомоги необхідно мати страхового стажу не менше 15 років.
Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України №1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно положень ч. 4 ст. 24 Закону України №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати, визначений Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим Постановою КМУ від 27.12.2017 р. №1098 (надалі - Порядок №1058).
Згідно п. 2 Порядку №1098 призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім мм. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу.
Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.
Під час досягнення пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особа звертається до органів Пенсійного фонду України із заявою про видачу довідки про наявний страховий стаж (п.3 Порядку №1058).
У відповідності до положень п. 4 Порядку №1058 довідка про наявний страховий стаж за формою згідно з додатком видається органами Пенсійного фонду України за заявою особи, до якої додаються копія трудової книжки та у разі потреби документи, що підтверджують трудовий стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (ЗП України, 1993 р., № 12, ст. 273).
Обчислення страхового стажу проводиться відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Органи Пенсійного фонду України надсилають (або надають під особистий підпис у журналі реєстрації видачі довідок) особі довідку про наявний страховий стаж у двох примірниках та пам`ятку про порядок призначення тимчасової допомоги у формі, затвердженій Мінсоцполітики, як правило, в день звернення, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів.
Копія трудової книжки, документи, що підтверджують трудовий стаж, подані особою органу Пенсійного фонду України, зберігаються в особовій справі до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває права на пенсійну виплату.
В п. 5 Порядку №1098 вказано, що для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу; інформацію про адресу зареєстрованого місця проживання (адресу місця фактичного проживання); документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу та мають про це відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; копію рішення про призначення опікуна (для особи, яку визнано недієздатною).
Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан.
Форми заяви та декларації про доходи та майновий стан затверджено наказами Мінсоцполітики від 21 квітня 2015 р. № 441 "Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг" та від 22 липня 2003 р. № 204 "Про затвердження форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб".
Якщо особа звертається за призначенням тимчасової допомоги за місцем фактичного проживання, до заяви додається довідка про неотримання такої допомоги в органах соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання.
Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 при зверненні до відповідача із заявою про проведення розрахунку для призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацездатній особі та отримання довідки про наявний трудовий стаж, для такого розрахунку були надала наступні копії документів: трудової книжки; паспорту, ідентифікаційного коду; свідоцтва про народження дитини; диплому; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища; довідок про стаж №58/9 від 07.02.2019 р., №14/5-1 від 18.01.2019 р.; довідки про заробітну плату №37/19 від 18.02.2019 р.; паспорту дитини; форми ОК-5; довідок про стаж №19 від 28.04.1997 р., б/н від 06.05.1999 р.; наказів №25 від 03.05.1997 р., №102 від 06.05.1999 р., №11 від 28.04.1997 р.; протоколу №4 без дати.
Згідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Відповідно до п.1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. (п. 2).
Згідно п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У відповідності до п.п. 17, 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Пункти 23-27 Порядку №637 містять правила підтвердження трудового стажу.
Так, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.
У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.
Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.
Отже, наведеними нормами закону чітко визначено порядок підтвердження страхового стажу на підставі відомостей про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів та у разі відсутності таких відомостей на підставі показів свідків.
Під час судового розгляду справи встановлено відсутність ідентифікаційного номеру юридичної особи на печатці підприємства Виробничого кооперативу «Весна», Приватного підприємства Фірма «Елан» у наказах та трудовій книжці позивача у 1997 р. та в 1999 р. відповідно, підстави прийняття на роботу у Виробничий кооператив «Весна» (рішення загальних зборів, наказ (розпорядження) про прийняття на роботу). Крім того, датована 1999 роком, довідка ПП «Елан» містить назву «м.Дніпро». Свідки у своїх поясненнях вказували лише приблизні роки роботи на підприємстві.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 за № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58).
Відповідно до п. 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
У відповідності до положень п.2.1 Інструкції №58 трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.
Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.
До трудової книжки вносяться:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення;
відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України;
відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Стягнення до трудової книжки не заносяться (п.2.2 Інструкції №58).
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п.2.3 Інструкції №58).
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (п.2.4 Інструкції №58).
Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п.2.8 Інструкції №58).
Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.
У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.
Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів (п.2.9 Інструкції №58).
У розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається (п.2.10 Інструкції №58).
На підставі викладеного дійсно вбачається, що вимоги щодо завірення печаткою запису про звільнення та про внесення запису у разі реорганізації підприємства - роботодавця прямо передбачена пунктом 2.4 Інструкції № 58.
Отже, до записів трудової книжки, серед іншого, вносяться відомості про роботу у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства, в т.ч. з проставленням печатки підприємства.
В свою чергу, з метою забезпечення єдиного державного обліку підприємств та організацій усіх форм власності Кабінет Міністрів України постановив затвердити Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України і ввести його в дію з 1 січня 1996 року, про що винесена Постанова Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 118.
Так, згідно п. 1 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. № 118 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 р. №499) (надалі - Положення №118) єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами.
Суб`єктами Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (далі - Реєстр) є юридичні особи та відокремлені підрозділи юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, що находяться на території України та провадять свою діяльність на підставі її законодавства (надалі - суб`єкти) (п. 2 Положення №118).
Згідно п.4 Положення №118 інформаційний фонд Реєстру містить такі дані: ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб`єкта;
класифікаційні - види економічної діяльності, територіальна належність, форма власності, організаційно-правова форма господарювання, інституційний сектор економіки, найменування органу, до сфери управління якого належить суб`єкт, тощо;
довідкові - місцезнаходження, телефон, телефакс, прізвище керівника, засновників тощо;
реєстраційні - відомості про створення, припинення суб`єктів та вчинення інших реєстраційних дій щодо них;
економічні - виробничі та фінансово-економічні показники діяльності суб`єкта.
Відповідно до положень п.6 Положення №118 ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.
У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.
У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом.
В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.
З наведених норм вбачається, що будь-якій юридичній особі, як суб`єкту Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, має бути присвоєно ідентифікаційний код, який є індивідуальним та зберігається за нею протягом існування такого підприємства, установи, організації.
Судом встановлено, що ані трудова книжка, ані уточнюючі довідки не містять достатніх відомостей для підтвердження страхового стажу позивача, а саме містять неточні та недостатні дані про роботодавця, яким внесені записи у трудову книжку та ким видані підтверджуючі довідки.
Тому судом було вирішено допитати в судовому засіданні свідків - осіб, які працювали с позивачем на спірних підприємствах.
Допитані у судовому засіданні свідки повідомили, що підприємстві були відсутні переліки посад. Свідок ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_1 займала посаду комірника з 1995 по 1997 рік, інші свідки повідомили, що їм не відомо про посаду позивача та точний період її роботи.
Таким чином, показами свідків стаж роботи позивача на Виробничому підприємстві «Весна», ПП Фірма «Елан» не підтверджено.
Згідно положень ст. 21 Закону України №1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.
Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.
Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити, зокрема, такі відомості: частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат: код згідно з ЄДРПОУ або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки та офіційно повідомили про це відповідний орган доходів і зборів і мають відмітку в паспорті) страхувальника (платника).
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.
Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах четвертому - сьомому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Статтею 22 Закону України №1058 інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію.
Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: 1) виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.
Таким чином, з метою обробки даних, які містяться у системі персоніфікованого обліку чи ні, для обрахунку страхового стажу, орган пенсійного фонду, використовує дійсні наявні дані, подані особою, яка звернулася.
Суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних доказів, в тому числі документів, які б підтвердили її трудовий стаж у Виробничому кооперативі «Весна» з 03.01.1991 р. по 28.04.1997 р., Приватному підприємстві Фірма «Елан» з 03.05.1997 р. по 06.05.1999 р. та/або якими встановлено факт трудових відносин з вказаними підприємствами.
Твердження представника позивача у судовому засіданні про те, ним не робляться посилання на спірні довідки з метою підтвердження страхового стажу, не відповідають дійсності, оскільки прямо суперечать п.п.23-27 Порядку №637, спростовуються переліком поданих документів при зверненні до органу пенсійного фонду.
З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову через не підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 , а тому в його задоволенні слід відмовити.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За наведених обставин у сукупності, враховуючи відсутність даних для обчислення страхового стажу для призначення тимчасової соціальної допомоги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 240-246, 297 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 23.09.19

Суддя В.С. Віхрова

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун