Справа № 766/8457/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 р.м. ОдесаСправа № 766/8457/19
Головуючий в 1 інстанції:Ус О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 6 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Вадимівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії поліцейського УПП в Одеській області капрала поліції Гальчинської Катерини Вадимівни по складанню постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.04.2019 року; скасувати постанову Серії ДП18 №007119 від 19.04.2019 року, винесену інспектором поліцейським УПП в Одеській області капрала поліції Гальчинською Катериною Вадимівною про накладення штрафу у розмірі 255 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості, не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача, його необґрунтованість, наявність безумовних підстав для його скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 6 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково не враховано ту обставину, що фіксація правопорушення за допомогою приладу "TRUCAM" не відповідає вимогам ч. 1 ст. 14-1 КУпАП, а отже вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху не підтверджено належними доказами. Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість висновків суду та про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.04.2019 року поліцейським 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Гальчинською Катериною Вадимівною винесено постанову Серії ДП18 №007119 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 255 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач 19.04.2019 року, керував транспортним засобом "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у населеному пункті с. Розселенець зі швидкістю 99 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Згідно даних постанови, вимірювання швидкості транспортного засобу здійснено відповідним засобом Trucam 000524.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що вимірювання швидкості руху з використанням інспектором поліції лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів вчинено у повній відповідності до вимог законодавства, а тому дані вказаного приладу та відомості про перевищення швидкості обґрунтовано враховано поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оспорюваної постанови. У зв`язку із чим постанова про накладення адміністративного стягнення у повній мірі відповідає критерію правомірності та обставини щодо її скасування і задоволення адміністративного позову відсутні.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п. 8.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 12.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п. 12.4 Правил від 10.10.2001 року №1306 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені положення кореспондуються із приписами ст. 72 КАС України, згідно яких доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що фіксація швидкості руху транспортного засобу здійснена поліцейським за допомогою приладу TruCam ТС 000524, яким відображено усі дані, необхідні під час з`ясування наявності підстав для притягнення водія до відповідальності, у тому числі, щодо транспортного засобу та його швидкості, місця вчинення правопорушення.

Разом з цим, судом першої інстанції правильно враховано, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197 -12 .

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. (серійний номер ТС 000524) також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що підтвердження поліцейським вчинення позивачем адміністративного правопорушення відбулось за наявності належних доказів, зафіксованих технічним засобом, що відповідає приписам ст. 251 КУпАП.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Отже, вказаними правилами визначено особу, яка може бути притягнута до відповідальності у разі вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення розглянутий за місцем його вчинення, правопорушення фіксувалось відповідним технічним засобом, а тому посилання апелянта на приписи ч. 1 ст. 14-1 КУпАП як на підставу для звільнення від відповідальності є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 6 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль