Справа № 805/3611/18-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2019 року

Київ

справа №805/3611/18-а

адміністративне провадження №К/9901/17367/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого -Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу №805/3611/18-а

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про застосування заходів реагування,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (головуючий - Лічевецького І.О., судді: Ісаєнко Ю.А., Мельничука В.П.),

В С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. У травні 2018 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (далі - ГУДСНС, позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» ( далі ТОВ «Еко», відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: магазину ТОВ «Еко», розташованого за адресою: Донецька обл., м.Костянтинівка, вул. Громова, 55, до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації та зобов`язання директора ТОВ «Еко» зупинити експлуатацію вищезазначеного об`єкту.

2. Позов обґрунтовано тим, що під час здійснення перевірки встановлено, що приміщення магазину експлуатується з порушенням правил та норм пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) вказаного об`єкта.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року у задоволені позову відмовлено повністю.

4. Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що на момент подання позивачем позову до суду відповідачем частину порушень усунуто, а щодо усунення іншої частини порушень вжито відповідних заходів, на підтвердження чого надані відповідні документи та фото.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволений.

5.1. Застосовані заходи реагування шляхом заборони експлуатації магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко», розташованого за адресою: Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Громова, 55, до повного усунення порушень, зазначених в акті позапланової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 15 від 27.04.2018 р.

6. Судове рішення апеляційної інстанції мотивоване тим, що виявлені під час проведення перевірки відповідача порушення можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі, що свідчить про необхідність у примусовому порядку застосувати до підприємства відповідні заходи реагування.

III. Провадження в суді касаційної інстанції

7. У касаційній скарзі ТОВ «Еко» просить скасувати рішення апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. У касаційній скарзі відповідач наполягає, що на момент розгляду справи підприємством було проведено ряд заходів щодо усунення більшості порушень, встановлених в акті перевірки: перевірено технічний стан діючих електроустановок, заземлювачів, автоматичних вимикачів і ліній передачі разом з електровимірювальними і випробувальними роботами; на підставі договору безоплатного користування від 31.10.2018 р. отримані предмети, необхідні для дотримання правил пожежної безпеки; створено добровільну пожежну дружину; згідно з актами від 20.09.2018 р. проведено перевірку пожежних гідрантів та кранів внутрішнього пожежогасіння на працездатність; укладено договір на використання системи пожежної сигналізації. У зв`язку з цим застосування судом заходів реагування є недоцільним, оскільки передбачає фактично повне припинення на необмежений строк частини господарської діяльності підприємства, що завдає відповідачу збитки, істотно впливає на права та інтереси осіб, які перебувають з ним у трудових правовідносинах, а також порушує принцип пропорційності між застосованими заходами і метою їх застосування.

9. Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в якій посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

10. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

ІV. Встановлені судами фактичні обставини справи

11. У період з 20.04.2018 року по 27.04.2018 року на підставі протокольного рішення за результатами засідання Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року №11 та наказу ДСНС №202 від 29.03.2018 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу ДПРЗ-16 Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 12.04.2018 року №97, проведено позапланову перевірку магазину ТОВ «Еко», розташованого за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Громова, 55.

12. Актом перевірки суб`єкту господарювання - магазину ТОВ «Еко», розташованого за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Громова, 55, щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту від 27.04.2018 року №15 встановлені численні порушення вимог Кодексу цивільного захисту України №5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року за №252/26697, Наказу МВС України від 15.01.2018 року №25 «Правила експлуатації та типові норми належності вогнегасників», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.02.2018 року за №225/31677; ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»: ДБН В.2.2-23:2009 «Підприємства торгівлі. Основи проектування»; ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди основні положення»; Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та небезпечних територіях, затверджених наказом МНС України від 10.04.2017 року №301, зареєстрованих у Мін`юсті України 04.05.2017 року за №566/30434;ПКМУ від 19.08.2002 року №1200 «Порядок забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю»; ПКМУ від 27.09.2017 року №733 «Про затвердження Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та зв`язку у сфері цивільного захисту»; ПКМУ від 30.10.2013 року №841 «Про затвердження Порядку проведення евакуації у разі загрози виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру»; ПКМУ від 23.10.2013 року №819 «Про затвердження Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана за організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту»; ПКМУ від 26.06.2013 року №444 «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; Наказу МЕС України «Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів» від 23.02.2006 року №98, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.03.2006 року за №286/12160

13. Зазначеним Актом перевірки від № 15 від 27.04.2018, зафіксовано 78 порушень правил та норм пожежної безпеки. Акт підписаний без зауважень. (а.с. 26 т.1)

14. Відповідач вважав виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки як такі, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей Головне управління ДСНС України у Донецькій області звернулось до суду з цим позовом.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування (в редакції, яка діла на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції)

15. У пункті 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

16. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон № 877-V.

17. Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

18. Частиною сьомою статті 7 вказаного Закону встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

19. Частинами другою і третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

20. За змістом статей 64 і 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

21. До повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей (пункт 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України).

22. У пункті 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

23. Відповідно до статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

24. Згідно з вимогами статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

25. Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

26. Частиною 1 статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

VI. Позиція Верховного Суду

27. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Верховний Суд проаналізувавши вищевикладені правові доходить до висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

29. Тобто, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) магазину ТОВ «ЕКО» до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

30. Судами було встановлено, що відповідач на час звернення до суду та під час розгляду справи, частково усунув виявлені позивачем порушення.

31. Зі змісту пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України слідує, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення можливо у разі, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

32. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду зазначає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що поняття «загроза життю та здоров`ю», яке застосовується у п.12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, є оціночним. Проте у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції не надавши оцінки виявленим порушенням дійшов висновку про протиправність позовних вимог пославшись тільки на те, що позивач не обґрунтував своїх вимог.

33. Суд касаційної інстанції зауважує, що відповідно позиції викладеної у позові, апеляційній скарзі, позивач вважає, що будь-яке виявлене порушення, таким, що загрожує життю та здоров`ю людини.

34. Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.)

35. Тобто, суд першої інстанції не надавши оцінки виявленим порушенням та їх співмірності з заходами, про які просить позивач щодо зупинення діяльності підприємства, порушив вимогу викладену в частині 1 статті 242 КАС України щодо обґрунтованості судового рішення.

36. Суд апеляційної інстанції також не здійснив аналіз наявним порушенням у сфері пожежної та техногенної безпеки та не здійснив аналіз рішенню суду першої інстанції в цій частині. Суди попередніх інстанцій обмежилися тільки перерахуванням наявних порушень.

37. Тобто, судами першої та апеляційної інстанцій не з`ясовані обставини того, які саме порушення є підставою для зупинення діяльності відповідача, які фактично були усунуті відповідачем на час прийняття судом рішення, та з урахуванням цього не встановлено чи створюють наявні порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

38. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час прийняття судового рішення суд апеляційної інстанції послався на абзац третій частини першій статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності мають», та зазначив, що для перевірки виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю) проводиться позапланова перевірка.

39. Проте, суд касаційної інстанції зазначає, що до апеляційної скарги відповідачем наданий акт № 17, складений за результатами позапланової перевірки проведеної з 04.10.2018 по 05.10.2018 року, який під час прийняття судом апеляційної інстанції свого рішення не був предметом дослідження. (т.2 а.с.13-31).

40. У мотивувальних частинах оскаржуваних рішень суди вказали перелік зафіксованих в акті перевірки позивача порушень без належної та повної оцінки їх змісту з точки зору підтвердження належними доказами наявності підстав для застосування відповідного заходу реагування, зокрема, щодо порушень, які на час розгляду справи залишились неусунутими відповідачем. Відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновки судів про визнання підтвердженими обставин існування підстав або їх відсутності для застосування заходів реагування є передчасними та необґрунтованими, здійсненими на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

41. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій неповно встановлені обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

42. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

43. Відповідно до частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

44. Відповідно до частини четвертої наведеної статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

45. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, зокрема, судами не було встановлено обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим справа підлягає направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

VII. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

47. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» задовольнити частково.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року та Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у цій справі скасувати.

4. Справу №805/3611/18-а направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

Ж.М. Мельник-Томенко