Справа № 460/854/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7302/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р.В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання - Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в справі №460/854/19 (головуючий суддя - Комшелюк Т. О., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1 % при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, починаючи з 02.02.2018 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що з 04.11.2005 позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII. На підставі заяви від 02.02.2018 позивачу була призначена пенсія за віком згідно з положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV. При цьому, незважаючи на те, що пенсія за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначалася вперше, відповідачем застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35 %, як це передбачено пунктом 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" вказаного Закону. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки при призначенні ОСОБА_1 з 02 лютого 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 02 лютого 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1 % при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 02 лютого 2018 року відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Сарненського об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу Сарненського об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області просить залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в справі №460/854/19 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 04.11.2005 була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, що підтверджується копією протоколу від 09.11.2005 № 13407.

02.02.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, за змістом якої просив перевести його на інший вид пенсії, а саме: на пенсію за віком.

Згідно з розпорядженням від 07.02.2018 № 147759 позивачу призначена пенсія за віком з 02.02.2018. Окрім того, зі змісту розпорядження також слідує, що при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача був застосований коефіцієнт страхового стажу 0,36917 (443 місяці / 1200 = 0,36917), тобто застосовано величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Також, відповідачем була врахована заробітна плата в розмірі 8362,01 грн (3764,40 грн (середній показник заробітної плати по країні за 2014-2016 роки) х 2,22134 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) = 8362,01 грн).

02.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку його пенсії відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 03.04.2019 за № 1258/04-29 відповідач повідомив позивачу, що розрахунок його пенсії був здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства та підстави для застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % в даному випадку відсутні.

Не погоджуючись з такими діями Сарненського ОУПФ України Рівненської області та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи частково даний позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що в ході судового розгляду справи судом встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо застосування показника середньої заробітної плати за належний період при призначенні позивачу пенсії за віком, що мало своїм наслідком порушення права останнього на належний соціальний захист.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції частково не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058 (в редакції, чинній станом на 02.02.2018) встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, що Законом № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким, зокрема, доповнено Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 пунктом 4-4.

Згідно з абзацом першим пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Отже, застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % здійснюється виключно в разі призначення пенсії згідно з Законом № 1058 у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Однак, заява про призначення пенсії за віком згідно з Законом № 1058 була подана позивачем 02.02.2018 та в силу вимог частини третьої статті 45 вказаного Закону така пенсія призначена останньому саме з 02.02.2018, а тому положення абзацу першого пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 в даному випадку не застосовуються до спірних правовідносин.

Поряд з цим слід зазначити, що абзацом другим пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 передбачено, що у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Враховуючи вищезазначені обставини справи колегія суддів констатує, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування величини оцінки страхового стажу в розмірі 1 % при призначенні йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 та зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу пенсії за віком з 02.02.2018 відповідно до пункту 4-4 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не належать до задоволення.

Поряд з цим слід вказати, що пенсія за віком, тобто на умовах Закону № 1058, була призначена позивачу з 02.02.2018 вперше, тому обчислення її розміру відповідач мав здійснювати із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Наявною в матеріалах справи копією розпорядженням від 07.02.2018 № 147759 підтверджується, що при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача з 02.02.2018 відповідачем був застосований середній показник заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки.

Згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Пенсійного фонду України, показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058 враховується для обчислення пенсії були наступними: у 2014 році - 3149 гривень 45 копійок; у 2015 році - 3661 гривень 41 копійка; у 2016 році - 4482 гривні 35 копійок; у 2017 році - 6273 гривні 45 копійок.

Тобто, показник середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки ((4482,35 грн + 6273,45 грн) / 2 = 5377,90 грн) є значно вищим, ніж показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки ((3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн) / 3 = 3764,40 грн), а тому, відповідно, в разі застосування при призначенні позивачу пенсії за віком з 02.02.2018 показника середньої плати за 2016, 2017 роки розмір пенсійної виплати останнього був би більшим.

Таким чином, внаслідок застосування показника середньої заробітної плати за неналежний період при призначенні позивачу пенсії за віком з 02.02.2018 відповідачем було значно зменшено розмір його пенсії, а відтак порушено гарантоване право останнього на належний соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо застосування показника середньої заробітної плати за належний період при призначенні позивачу пенсії за віком, що мало своїм наслідком порушення права останнього на належний соціальний захист, тому необхідно вийти за межі позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки при призначенні позивачу з 02.02.2018 пенсії за віком згідно з Законом № 1058 та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду за частиною позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто звернути увагу, що матеріали справи не містять клопотань від позивача щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що права позивача на отримання сум періодичних платежів - пенсії, підлягають захисту в межах встановленого КАС шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, тобто за період з 10.10.2018. Беручи до уваги, що позов було подано до суду 10.04.2019, то позовні вимоги за період з 02.02.2018 по 09.10.2018 підлягають залишенню без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС.

Згідно частиною третьою статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про право позивача на отримання пенсії з урахуванням пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, проте необґрунтовано задовольнив позов за весь період позовних вимог, помилково стверджуючи про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у цій категорії спорів.

За пунктами 3, 4 ч.1 ст.317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову з залишенням частини позовних вимог без розгляду з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ст.325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області - задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в справі №460/854/19 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки при призначенні ОСОБА_1 з 02 лютого 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Сарненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 10 жовтня 2018 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки та з урахуванням раніше виплачених сум.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій за період з 02.02.2018 року по 09.10.2018 року - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 30 вересня 2019 року