Справа № 820/6160/15
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року

Київ

справа №820/6160/15

адміністративне провадження №К/9901/12380/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 820/6160/15

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці, Міністерства юстиції України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області - про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення суми, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючий суддя - Панченко О. В., судді - Зінченко А. В., Тітов О. М.,

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючий суддя - Зеленський В. В., судді - П`янова Я. В., Чалий І. С.

У С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. 16 червня 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1, МВС України), Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці (далі - відповідач-2, Управління МВС України на Південній залізниці), Міністерства юстиції України (далі - відповідач-3), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (далі - відповідач-3, Казначейство), у якому просив суд:

1.1. Визнати незаконним і скасувати наказ МВС України від 18 травня 2015 року № 888 о/с «Про особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із постановлянням на військовий облік) ОСОБА_1 - першого заступника начальника Управління начальника слідчого відділу Управління МВС України на Південній залізниці (08 жовтня 2012 року по теперішній час);

1.2. Визнати незаконним і скасувати наказ № 102 о/с від 05 червня 2015 року Управління МВС України на Південній залізниці «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із постановлянням на військовий облік);

1.3. Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління - начальника слідчого відділу Управління МВС України на Південній залізниці з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

1.4. Стягнути з МВС України та Управління МВС України на Південній залізниці на користь ОСОБА_1 10 000 гривень завданої моральної шкоди;

1.5. Видалити дані щодо ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру Міністерства юстиції України стосовно осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади».

2. Позов обґрунтовано тим, що спірні накази є цілком незаконними та не відповідають Конституції та чинному законодавству України, ні по суті, ні по змісту. Відповідно і своє звільнення позивач уважає незаконним з огляду на те, що зазначені в наказах підстави звільнення не відповідають дійсним обставинам справи.

3. Представники відповідачів позов не визнали. Заперечуючи проти позовних вимог, зазначили, що оскаржувані накази видані на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України «Про очищення влади».

ІІ. Установлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 14 червня 1995 року на різних посадах.

5. З 16 листопада 2012 року позивач обіймав посаду першого заступника начальника Управління - начальника слідчого відділу УМВС України на Південній залізниці.

6. За час перебування на службі в органах внутрішніх справ отримав звання полковника міліції. Загальний стаж в правоохоронних органах складає 29 років 01 місяць 27 днів.

7. Наказом МВС України від 18 травня 2015 року № 888 о/с «По особовому складу» згідно з частиною третьою статті 1, пунктом 8 частини першої статті 3 Закону України «Про очищення влади» та відповідно до пункту 62 «А» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх cправ у запас Збройних сил України (із постановленням на військовий облік) (А-031703).

8. На виконання наказу Управлінням МВС України на Південній залізниці видано наказ № 102 о/с від 05 червня 2015 року «По особовому складу», відповідно до якого, згідно з частиною третьою статті 1, пунктом 8 частини першої статті 3 Закону України «Про очищення влади» та пункту 62 «А» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів ОВС, позивача звільнено з органів внутрішніх cправ у запас Збройних сил України (із постановленням на військовий облік).

9. У період часу з 06 квітня 2015 року по 05 червня 2015 року позивач перебував у черговій відпустці за 2015 рік, що підтверджується наказами № 4 від 14 квітня 2015 року, № 7 від 14 травня 2015 року, № 9 від 04 червня 2015 року та не заперечується відповідачами.

10. Зі спірними наказами позивач був ознайомлений 05 червня 2015 року після виходу на службу з відпустки.

ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій у цій справі та мотиви їхнього ухвалення

11. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково.

11.1. Скасовано наказ МВС України від 18 травня 2015 року № 888 о/с «Про особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із постановлянням на військовий облік) ОСОБА_1 - першого заступника начальника Управління начальника слідчого відділу Управління МВС України на Південній залізниці (08 жовтня 2012 року по теперішній час).

11.2. Скасовано наказ № 102 о/с від 05 червня 2015 року Управління МВС України на Південній залізниці «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (із постановлянням на військовий облік);

11.3. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Управління - начальника слідчого відділу Управління МВС України на Південній залізниці з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

11.4. Постанову суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.

11.5. Зобов`язано Міністерство юстиції України внести зміни щодо ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади», з урахуванням рішення суду в цій справі.

11.6. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання Міністерства юстиції України внести зміни щодо позивача до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади», виходив з того, що судовим розглядом установлено протиправність виданих МВС України та УМВС України на Південній залізниці наказів про звільнення позивача. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Міністерства юстиції України внести зміни щодо ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади», з урахуванням рішення суду в цій справі.

ІV. Касаційне оскарження

13. Не погодившись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії, відповідач-3 подав касаційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення в цій частині позовних вимог і ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити дії відмовити.

14. Інші відповідачі рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку не оскаржили.

15. У касаційній скарзі Міністерство юстиції України зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не правильно застосовано пункт 5 розділу 2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», оскільки, на переконання відповідача-3, Міністерство юстиції України при отриманні рішення суду, яким установлено, що до особи не застосовуються заборони, визначені статтею 1 Закону України «Про очищення влади», вилучає з Реєстру відомості про особу. Натомість судом першої інстанції зобов`язано Міністерство юстиції України внести зміни щодо ОСОБА_1 до Реєстру. Проте, на думку відповідача, указане суперечить положенням, які визначають порядок ведення відповідного Реєстру.

16. Позивач відзив на касаційну скаргу не подав.

17. 13 травня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою та витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 820/6160/15 (суддя-доповідач Іваненко Я. Л.).

18. 14 червня 2016 року справа № 820/6160/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

19. 31 січня 2018 року справу № 820/6160/15 разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду.

20. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2018 року визначено склад суду: головуючий суддя - Желтобрюх І. Л., судді - Білоус О. В., Стрелець Т. Г.

21. 31 травня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року № 534/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

22. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя - Шевцова Н. В., судді - Радишевська О. Р., Уханенко С. А.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

23. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі - Закон № 1682-VII) очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

25. Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

26. На виконання пункту 10 частини першої статті 2 Закону № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

27. Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 Закону № 1682-VII, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» від 29 січня 2014 року № 737-VII, Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII.

28. Стаття 5 Закону України «Про очищення влади» передбачає проведення перевірки наявності заборон за цим законом.

29. Звільнення проводиться за наслідками висновку такої перевірки (частина чотирнадцята статті 5 Закону України «Про очищення влади»).

30. Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1682-VII впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, на підставі відомостей, наявних в особових справах цих осіб: звільняє цих осіб з посад або надсилає керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення з посади таких осіб, відповідні документи для їх звільнення не пізніше ніж на 10 робочий день з дня отримання таких документів; інформує Міністерство юстиції України про їх звільнення з посад та надає відповідні відомості про застосування до таких осіб заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону, для їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону № 1682-VI, у порядку та строки, визначені цим Законом.

31. Згідно з підпунктом 53-1 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Уряду від 02 липня 2014 року № 228, Міністерство юстиції України забезпечує відповідно до Закону України «Про очищення влади»: проведення перевірки, передбаченої зазначеним законом, формування та ведення Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону № 1682-VII, надання інформації із зазначеного реєстру та оприлюднення на власному веб-сайті відомостей з нього.

32. Пунктом 5 розділу 2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 жовтня 2014 року № 1704/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 жовтня 2014 року за № 1280/26057 передбачено можливість вилучення з Реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», у випадку надходження до Держателя від органу, який проводив передбачену Законом України «Про очищення влади» перевірку, обґрунтованого рішення про скасування результатів перевірки, яке свідчить про відсутність підстав для застосування до особи, яка проходила перевірку, заборон, визначених статтею 1 Закону України «Про очищення влади», відповідного судове рішення, а також у випадках, визначених законом.

33. Згідно зі статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

34. Приписами підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України обумовлено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

35. Частиною першою статті 341 КАС України установлено, що Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

VI. Позиція Верховного Суду

36. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій лише в межах доводів касаційної скарги і виходить з такого.

37. Судами попередніх інстанцій установлено, що для звільнення позивача з органів внутрішніх справ, вказано положення частини третьої статті 1 та пункту 8 частини першої статті 3 Закону № 1682-VII.

38. Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 Закону № 1682-VII, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України «Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» від 29 січня 2014 року № 737-VII, Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» від 21 лютого 2014 року № 743-VII.

39. На підставі положень частини чотирнадцятої статті 5 Закону № 1682-VII звільнення таких осіб проводиться за наслідками проведення перевірки на підставі відповідного висновку.

40. Єдиним винятком із наведеного є положення пункту 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1682-VII, яким установлено, що впродовж десяти днів з дня набрання чинності цим Законом керівник органу (орган), до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена в частині третій статті 1 цього Закону, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону. Особи за зазначеними критеріями звільняються без проведення перевірки.

41. Таким чином, у разі застосування до особи заборони, зазначеної в частині третій статті 1 Закону № 1682-VII, на основі критеріїв, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, така особа повинна була бути звільнена відповідно до підпункту 1 пункту 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1682-VII протягом десяти днів з дня набрання чинності Законом. Указані норми щодо строків і критеріїв звільнення мають імперативний характер.

42. Відповідна правова позиція наведена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 820/6242/15.

43. У справі, що розгядається, установлено, що до позивача була застосована так звана «автоматична люстрація», проте позивач не був звільнений в установлені законом строки, наказ про його звільнення був виданий тільки 18 травня 2015 року, тобто через 8 місяців після набрання чинності Законом № 1682-VII, що суперечить його приписам.

44. Рішення судів попередніх інстанцій у частині визнання неправомірності оскаржуваних наказів сторонами не оскаржувались, а тому не переглядаються судом касаційної інстанції в силу вимог статті 341 КАС України.

45. Відповідно до пункту 5 розділу 2 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» підставою вилучення з Реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», є, зокрема, відповідне судове рішення.

46. Отже, суди, приймаючи рішення про скасування спірних наказів, ухвалили рішення, яке в свою чергу є підставою для вилучення (внесення відповідних змін) відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

47. Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують.

48. Оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо моральної шкоди також не є предметом касаційного оскарження в силу вимог статті 341 КАС України.

49. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Міністерства юстиції України внести зміни щодо ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади», з урахуванням рішення суду у цій справі, ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

50. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VІI. Судові витрати

51. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року в справі № 820/6160/15 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Міністерства юстиції України внести зміни щодо нього до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади» залишити без змін.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Н. В. Шевцова

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко