Справа № 814/1711/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1711/16

Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В. Дата і місце ухвалення: 02.07.2019р., м. Миколаїв Дата виготовлення повного тексту: 10.07.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 02 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення №000086/07-40 від 20 липня 2016 року, яким за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що в порушення пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 «Про затвердження порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», питання щодо застосування до ФОП ОСОБА_1 розглядалося податковим органом без участі суб`єкта господарювання. Також, позивач посилалася на те, що ОСОБА_2 , яка нібито здійснила продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі, оскаржила в судовому порядку рішення адміністративної комісії Очаківської міської ради від 14.06.2016р., а тому застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій є передчасним.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 20 липня 2016 року №000086/07-40.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 02.07.2019р., з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що факт продажу пива особі, яка не досягла 18-річного віку, підтверджено зібраними Очаківським відділом поліції матеріалами перевірки, які було передано податковому органу для розгляду та вжиття мір, визначених законодавством. Оскільки факт продажу продавцем ОСОБА_2 трьох банок алкогольного пива неповнолітньому є доведеним, застосування до позивача штрафних санкцій на підставі статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є обґрунтованим.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що достатньою підставою для скасування спірного рішення про застосування фінансових санкцій №000086/07-40 від 20 липня 2016 року є прийняття його не у формі податкового повідомлення-рішення, та зазначає, що при розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа, а не його зовнішній формі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 09.01.2009р. Основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1 .

Перевіркою стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 , пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлено порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема, 02.06.2016р. співробітником Очаківського ВП ГУНП у Миколаївській області складено протокол серії АА №266914 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_2 - продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 Вказаним протоколом встановлено, що 01.06.2016р. о 20 год. 20 хв., знаходячись на своєму робочому місці в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», продавець ОСОБА_2 здійснила продаж трьох пляшок пива, а саме: двох пляшок пива «Bud» та однієї пляшки пива «Гараж», ємкістю по 0,5 л. неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_2 не перевірила документи неповнолітнього.

29.06.2016р. Очаківський відділ поліції ГУНП у Миколаївській області направив на адресу Головного управління ДФС у Миколаївській області подання про вжиття заходів відповідно до своєї компетенції відносно ФОП ОСОБА_1 та повідомлення про прийняте рішення відділ поліції. До вказаного подання додано: постанову адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення від 14.06.2016р., копію протоколу від 02.06.2016р., копії пояснень свідків правопорушення, копію паспорту ОСОБА_3 , копії протоколів про притягнення неповнолітніх за розпивання спиртних напоїв в громадському місці, запит ОСОБА_2 щодо надання документів, запит директору магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» щодо надання документів, запит до Очаківської ОДПІ щодо надання документів, відповідь з Очаківської ОДПІ та копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

20.07.2016р., на підставі матеріалів Очаківського ВП ГУНП у Миколаївській області від 02.06.2016р., в.о. начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області винесено рішення №000086/07-40 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ФОП ОСОБА_1 , в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про доведеність матеріалами справи факту продажу продавцем ОСОБА_2 трьох банок алкогольного пива неповнолітньому та, у зв`язку з цим, про наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Однак, скасовуючи рішення №000086/07-40 від 20.07.2016р., суд першої інстанції виходив виключно з того, що ухвалення Головним управлінням ДФС у Миколаївській області рішення про застосування фінансових санкцій не у формі податкового повідомлення-рішення є протиправним та не відповідає положенням ст.ст.54, 58, 116 ПК України. Зазначене, за висновками суду першої інстанції, є безумовною підставою для скасування вказаного рішення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч.2 ст.17 вказаного Закону у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, відповідно до п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, серед іншого, є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Учасниками справи не заперечується факт реалізації продавцем ОСОБА_2 трьох пляшок пива, а саме: двох пляшок пива «Bud» та однієї пляшки пива «Гараж», ємкістю по 0,5 л. неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було зафіксовано Очаківським ВП ГУНП у Миколаївській області.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу саме до суб`єктів господарювання незалежно від того, якою конкретно особою здійснювалася роздрібна торгівля.

При зверненні з позовом до суду позивач посилалася на те, що її не було запрошено на розгляд адміністративної справи, що позбавило можливості суб`єкта господарювання взяти участь щодо розгляду питання про застосування фінансових санкцій.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до таких посилань позивача, оскільки пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 передбачено можливість розгляду питання про застосування фінансових санкцій за участю представника суб`єкта підприємницької діяльності лише на вимогу такого суб`єкта або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій, а не встановлено імперативного припису щодо обов`язкової присутності суб`єкта господарювання під час розгляду такого питання.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України, яким передбачено визначення грошових зобов`язань виключно податковими повідомленнями-рішеннями, прийняття спірного рішення про застосування фінансових санкцій у формі, встановленій постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, є безпідставним, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

На час прийняття оскаржуваного рішення та розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій постанова Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 є чинною, а тому відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, її положення можуть застосовуватися в частині, що не суперечить Податковому кодексу України.

Оскільки факт зафіксованих протоколом порушень підтверджено матеріалами справи, тому визначення суб`єкту господарювання зобов`язань щодо сплати фінансових санкцій рішенням про застосування фінансових санкцій, а не податковим повідомленням-рішення, як це передбачено п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, на думку колегії суддів, не є достатньою підставою для скасування такого рішення.

Більше того, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. Зміст рішення має перевагу над його зовнішньою формою.

У зв`язку з тим, що прийняте податковим органом рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідає складу правопорушення, скоєного позивачем та розміру штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним Законом, на думку колегії суддів, не має підстав вважати, що податковий орган діяв не в межах своїх повноважень та не на підставі законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи доведено порушення позивачем ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у зв`язку з чим позов ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення №000086/07-40 від 20.07.2016р., яким до неї застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв`язку з чим, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 02 липня 2019 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій №000086/07-40 від 20 липня 2016 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук