Справа № 560/1362/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1362/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

02 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (ухвалене у м. Хмельницькому 06 червня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку період проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР з 09.05.1975 по 28.04.1977, що становить 1 рік 11 місяців 19 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області від 05.02.2019 №62 в розмірі 86% суддівської винагороди судді Білогірського районного суду Хмельницької області з 01.01.2019 з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право позивача на отримання довічного грошового утримання судді не порушене, а зміст та обсяг досягнутих ним соціальних гарантій не звужено. Зазначено, що за документами пенсійної справи ОСОБА_1 стаж позивача на посаді судді складає 21 рік 4 місяці 8 днів (період роботи позивача на посаді голови Білогірського районного суду Хмельницькій області з 22.06.1987 по 30.10.2008).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що відповідач провів перерахунок довічного грошового утримання в сторону збільшення та повідомив позивача про факт зменшення довічного грошового утримання з 86% до 82%, у зв`язку із не зарахуванням до стажу періоду проходження позивачем строкової військової служби.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 09.05.1975 по 28.04.1977 проходив службу в Радянській армії (1 рік 11 місяців 19 днів), що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 та відповідним записом у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , копії яких містяться в матеріалах справи.

22.06.1987 ОСОБА_1 був обраний народним суддею і зарахований на посаду народного судді Білогірського районного народного суду. 23.04.2000 позивач був обраний суддею Білогірського районного суду безстроково.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 25 вересня 2008 року №598-VI позивача звільнено з посади судді Білогірського районного суду Хмельницької області у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Згідно наказу голови Білогірського районного суду Хмельницької області №47 від 30.10.2008 ОСОБА_1 було виключено із складу Білогірського районного суду Хмельницької області у зв`язку із поданням заяви про відставку.

02.04.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо проведення перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019.

19.04.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в листі №1033/р-8 повідомило позивача, що підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86% суддівської винагороди, згідно заяви від 08.02.2019 з врахуванням довідки, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 05.02.2019 №62, відсутні.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до стажу роботи необхідно зарахувати період проходження позивачем строкової військової служби з 09.05.1975 по 28.04.1977. У свою чергу це дає право на призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2014 у справі № 19-рп/2004 вказано, що незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу, конституційним принципом організації та функціонування судів і професійної діяльності суддів. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом мають бути реально забезпечені. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів у разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя і права громадян на захист прав і свобод незалежним судом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 № 18-рп/2011 офіційно розтлумачив поняття "щомісячне довічне грошове утримання", зокрема таке поняття означає неоподатковану грошову виплату як судді, який, маючи право на відставку продовжує працювати на посаді судді і одержує її з Державного бюджету України у вигляді щомісячного грошового утримання, так і судді у відставці, який одержує її з Пенсійного Фонду.

Частиною 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що судді у відставці, які мають стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його виборам пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більш ніж 90% заробітку судді.

Відповідно до абзацу 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI, передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та періоду проходження строкової служби.

Так, відповідно до п.1 Указу Президента України від 10.07.1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується період проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Вказана позиція також висловлена у роз`ясненні Конституційного Суду України в Рішенні № 8-рп/2005.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання, крім періоду роботи на посаді судді, має бути зарахований період проходження строкової військової служби, а також половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі.

Встановлено, що позивач з 09.05.1975 по 28.04.1977 (1 рік 11 місяців 19 днів) проходив строкову військову службу у Збройних силах СРСР. Однак, вказаний період відповідачем не зараховано до стажу роботи, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача.

Відтак, до стажу роботи позивача необхідно зарахувати період проходження позивачем строкової військової служби з 09.05.1975 по 28.04.1977.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №751/7138/17, Великої Палати Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі №9901/548/18.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням у стажі роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вказаного періоду проходження строкової військової служби, такий стаж позивач складає 23 роки 3 місяці 27 днів. Отже, згідно положень статті 43 Закону України "Про статус суддів" позивач має право на призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.