Справа № 1.380.2019.002352
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002352
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Гордійчук Г.В.,

представника позивача ОСОБА_4 ,

представника відповідача Чабана О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2 , Позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якому згідно з уточненими позовними вимогами від 25.07.2019 (вх. № 26380) просить:

- «визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 12.02.2019 №, Форма "В1", складене на підставі акта перевірки від 17.01.2019 № 55/13-01-55-13/, згідно з яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у декларації № від 20.12.2018 за листопад 2018 року в сумі 67724,00 грн., та визначено штрафні (фінансові) санкції в сумі 33862,00 грн.»;

- «визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.02.2019 №, Форма "В4", складене на підставі акта перевірки від 17.01.2019 № 55/13-01-55-13/, згідно з яким визначено суму завищення від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість у декларації № від 20.12.2018 за листопад 2018 року в сумі 10283,00 грн.».

Ухвалою від 15.05.2019 позовну заяву ФОП ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 31.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

11.07.2019 від ГУ ДФС у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Відповідач вважає вимоги Позивача про задоволення позову безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (арк. справи 153-154).

25.07.2019 у підготовчому засіданні представник Відповідача надав суду копії з оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою від 25.07.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги Позивач обгрунтовує тим, що Відповідач під час перевірки дійшов хибного висновку про безпідставне збільшення Позивачем залишку від`ємного значення на суму 67724,00 грн. Зазначила, що така сума уже вносилася до податкового обліку, однак була знята Відповідачем за результатами попередньої податкової перевірки, за результатами якої було складено податкове повідомлення - рішення від 05.01.2018 №. Оскільки, за результатами судового оскарження, податкове повідомлення - рішення від 05.01.2018 № скасовано рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 у справі № 813/517/18 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018) Позивач вважає, що відновила своє право на внесення до податкового обліку суми бюджетного відшкодування у розмірі 67724,00 грн. Крім того, Позивач вказувала на порушення в оформленні податкових повідомлень - рішень, а саме відсутність обов`язкових реквізитів. Враховуючи наведене, Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення протиправними та просить суд їх скасувати.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 153-154), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ФО- ОСОБА_3 повністю. Зазначив, що у податковій декларації Позивача з ПДВ за вересень 2017 виявлено завищення суми бюджетного відшкодування на суму 67724,00 грн., у зв`язку з чим було складено податкове повідомлення - рішення від 05.01.2018 № . За даними податкової декларації за листопад 2018 у рядку 16.3 збільшено залишок від`ємного значення на суму 67724,00 грн., яка за результатами перевірки податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року уже була визначена як перевищення бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом. Можливість платника податків віднести зменшену суму до бюджетного відшкодування (по податковому повідомленню - рішенню) до залишку від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду норми статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не передбачають. Така сума не може також враховуватися при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів. Таким чином, заявлена до відшкодування сума бюджетного відшкодування за декларацією, на яку складено податкове повідомлення - рішення не підлягає відображенню у податковій декларації з ПДВ. Виходячи з наведеного, на думку Відповідача, Позивач в порушення вимог пунктів 200.1, 200.4 "б" статті 200 ПК України завищив суму бюджетного відшкодування в розмірі 67724,00 грн., внаслідок включення до декларації з ПДВ за листопад 2018 до складу податкового кредиту залишку від`ємного значення, яке збільшено за результатами перевірки контролюючим органом у рядку 16.3 за відсутності такого факту. Крім того, перевіркою було встановлено порушення пунктів 200.1, 200.4 "в" статті 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 10283,00 грн. за листопад 2018 року. Отже, висновки акта перевірки та винесені на його підставі спірні податкові повідомлення - рішення від 12.02.2018 № щодо зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на суму 67724,00 грн., та застосування штрафних санкцій у розмірі 33862,00 грн. та № щодо завищення від`ємного значення по податку на додану вартість на суму 10283,00 грн., є обґрунтованими, відтак скасуванню не підлягають.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник Відповідача щодо позовних вимог заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Суд встановив, що 17.01.2019 ГУ ДФС у Львівській області провело камеральну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018.

За результатами перевірки складено акт від 17.01.2019 №55/13-01-55-13/ в якому вказано про порушення Позивачем вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018, а саме вимог пунктів 200.1, 200.4 "б" статті 200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми бюджетного відшкодування 67724,00 грн., а також в частині достовірності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а саме вимог пунктів 200.1, 200.4 "в" статті 200 ПК України, що призвело до його завищення в розмірі 10283,00 грн., за листопад 2018 року.

25.02.2019 Позивач зверталася до ДФС України із скаргою, у яких зазначала про протиправність податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до рішення за результатами розгляду скарги від 18.04.2019 №18264/6/99-99-11-05-01-25, ДФС України залишила податкові повідомлення - рішення від 12.02.2019 № та № без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_2 без задоволення.

Позивач не погоджуючись із оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями, звернулася до суду з позовом в якому просить такі скасувати.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до абзацу 1 пункту 41.1 статті ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.3 статті 41 ПК України повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Як вбачається із акта перевірки, Позивачем порушено вимоги податкового законодавства в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018, а саме вимог пунктів 200.1, 200.4 "б" статті 200 ПК України.

Суд зазначає, що порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків визначено положеннями статті 200 ПК України.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) податку на додану вартість визначено статтею 200 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин), а також Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (далі - Порядок №26).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 цієї статті передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10 - 200.13 статті 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Абзацом другим пункту 200.15 статті 200 ПК України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 26 заяви виключаються з Реєстру згідно з пунктом 48.7 статті 48, пунктом 49.11 статті 49 і пунктом 50.1 статті 50 ПК України.

Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Пунктом 6 передбачено, що повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Згідно пункту 7 цього Порядку інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.03.2019 у справі № 806/1605/17.

Отже, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Судом встановлено, що Позивач у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року віднесла до складу податкового кредиту сплачений податок на додану вартість за операціями з придбання товарів в сумі 67724,00 грн.

З матеріалів справи видно, а саме із заяви від 20.10.2017 про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) за вересень 2017, що сума 67724,00 грн. була включена до загальної суми бюджетного відшкодування, визначеної у декларації за звітний (податковий) період з податку на додану вартість відповідно до статті 200 ПК України.

ГУ ДФС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість у податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2017 року, за результатами якої складено акт від 12.12.2017 № 2240/13-01 -13-07/ та винесло податкове повідомлення-рішення від 05.12.2018 №, яким встановлено завищення Позивачем суми бюджетного відшкодування за платежем податок на додану вартість на суму 67724,00 грн. та нараховано штрафні санкцій на суму 33862,00 грн.

В подальшому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.04.2018, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 05.01.2018 № було визнано протиправним та скасовано.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, був зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктами 200.12.- 200.13, 200.23 статті 200 ПК України встановлено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №26, формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення випадку, коли органом ДФС не внесені до Реєстру відомості про: дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання) з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення акта перевірки (пункти 6, 7, 11 Порядку №26).

Відповідно до пункту 12 Порядку №26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Позивач зазначала, що оскільки сума бюджетного відшкодування в розмірі 67724,00 грн. не була відшкодована Позивачу у встановлені строки, тому така повторно включена до податкової декларації за листопад 2018.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач також повторно зазначила вказану суму 67724,00 грн. до бюджетного відшкодування відповідно до статті 200 ПК України у заяві про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (арк. справи 24).

Таким чином, сума сплаченого податку на додану вартість за операціями з придбання товарів в сумі 67724,00 грн. була повторно включена до податкової декларації та до заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з запереченнями представника Відповідача, що заявлена на відшкодування сума бюджетного відшкодування за декларацією, на яку було складено податкове повідомлення - рішення за формою "В1" не підлягає відображенню у податковій декларації з ПДВ.

Водночас, суд вважає за потрібне наголосити, що з метою відновлення права Позивача на бюджетне відшкодування в сумі 67724,00 грн. Позивачу слід проаналізувати правомірність дій чи бездіяльність контролюючого органу після узгодження сум бюджетного відшкодування, яке у даному випадку відбулося з дня визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за рішенням суду.

У разі встановлення порушення Відповідачем процедури повернення бюджетного відшкодування, належним способом захисту порушеного права Позивача є зобов`язання Відповідача вчинити дії на виконання приписів статті 200 ПК України, Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 та інших нормативно - правових актів, які регулюють процедуру бюджетного відшкодування, а не повторно вносити спірну суму до податкової декларації.

Крім того, судом встановлено, що Позивачем подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ:

- у липні 2018 року (30.07.2018 №), за результатами подання якого підлягає зменшенню сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в розмірі 3983,00 грн.;

- у жовтні 2018 (08.10.2018 № та №, 23.10.2018 №), за результатами подання яких підлягає зменшенню сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 5300,00 грн.

У зв`язку з цим, контролюючим органом було встановлено порушення при визначенні Позивачем суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, чим порушено вимоги пунктів 200.1, 200.4 "в" статті 200 ПК України, що призвело до його завищення в розмірі 10283,00 грн. за листопад 2018.

Суд наголошує, що Позивач жодного пояснення на спростування вказаних висновків Відповідача суду не надав, а при обґрунтуванні протиправності податкових повідомлень - рішень наголошував лише на порушеннях при їх оформленні, а саме відсутності номера та дати.

Щодо доводів Позивача в частині, що спірні податкові повідомлення-рішення не відповідають формі податкового повідомлення-рішення, затвердженій Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (наказ Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204) суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.08.2018 року у справі №802/1198/16-а.

Верховний Суд зазначає, що якщо зі спірного податкового повідомлення-рішення можливо встановити його зміст, таке податкове повідомлення-рішення слід розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Враховуючи вказане, суд відхиляє доводи Позивача щодо відсутності дати та номера на податкових повідомленнях - рішення як підставу для їх скасування, оскільки із їх змісту можна встановити суть порушення.

Крім того, суд звертає увагу, що 25.07.2019 у підготовчому засіданні представник Відповідача надав суду копії оскаржуваних податкових повідомлень - рішень із зазначенням дати та номера, а саме податкове повідомлення - рішення від 12.02.2019 № (арк. справи 167-168) та від 12.02.2019 № (арк. справи 169-170).

Отже, підсумовуючи наведене, суд зазначає, що аргументи наведені Позивачем не спростовують зафіксованих порушень в акті перевірки та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Позивач жодних обґрунтованих аргументів на спростування вказаних висновків податкового органу суду не навела. Доказів протиправності оскаржуваних рішень та достатніх підстав для їх скасування суду не повідомила.

Таким чином, податкові повідомлення - рішення від 12.02.2019 № та №, прийняті ГУ ДФС у Львівській області суд вважає правомірними.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що Відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 12.02.2019 №, №, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено та підписано 02.10.2019.

Суддя Мричко Н.І.