Справа № 522/4900/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/4900/19
Головуючий в 1 інстанції: Літвінова І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О. В., Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року по справі №522/4900/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4-ої роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Мазуренко Миколи Сергійовича Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Одесі про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою та просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 585817 від 02.03.2019 року, винесену інспектором патрульної поліції роти № 4 батальйону № 4 УПП в Одеській області лейтенанта Мазуренка М.С. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

За вказаною позовною заявою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі № 522/4900/19, а ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року справу передано за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року по справі №522/4900/19 з підстав передбачених ч.3 ст.123 КАС України позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження позивачем пропущено строк звернення до суду. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В своїй скарзі апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови серії НК №585817 від 02.03.2019 року на місці вчинення правопорушення відразу після розгляду справи та проголошення її інспектором Мазуренко М.С.

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що датою подачі адміністративного позову ОСОБА_1 до суду є 22.03.2019 року, а дата прийняття оскаржуваної постанови 02.03.2019 року. При звернені до Приморського районного суду м. Одеси позивач ОСОБА_1 просив поновити строк звернення до суду, посилаючись на одержання постанови 12.03.2019 року після звернення з заявою до начальника Патрульної поліції Одеської області.

Проте докази надані Управлінням патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, а саме відеозапис з місця правопорушення та розгляду справи, зафіксованого інспектором патрульної поліції Мазуренком М.С. та підпис позивача в графі "Копію постанови мною отримано", підтверджують, що постанова була вручена ОСОБА_1 02.03.2019 року на місці вчинення правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини другої статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України , якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки, отримав оскаржувану постанову 12.03.2019 року після звернення з заявою до начальника Патрульної поліції Одеської області, а не на місці вчинення правопорушення відразу після розгляду справи та проголошення її інспектором Мазуренко М.С., оскільки відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії оскаржуваної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи щодо пропущення позивачем строку звернення до суду тому, що факт отримання копії оскаржуваної постанови підтверджується відеозаписом з місця правопорушення та розгляду справи, зафіксованого інспектором патрульної поліції Мазуренком М.С. (а.с. 58). На підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки. Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Судовою колегією не приймаються доводи апелянта, що судом було розглянуто клопотання позивача про поновлення пропущеного строку та відкрито провадження у справі, а тому незаконно було в подальшому залишено позовні вимоги без розгляду, оскільки відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи, що позовну заяву подано позивачем після закінчення строку, встановленого КАС України, підстави викладені позивачем для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328,329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.