Справа № 560/2589/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2589/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. позивача - ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_2 представника відповідача - Фортельної Ю.Ю.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 26.07.2019 року №190 про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Просить зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про обмін посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , виданої 11.04.2014 року, у зв`язку з досягненням 45-річного віку, зобов`язати відповідача повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування рішення від 26.07.2019 року №190.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у квітні 2014 року отримав дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання в Україні. У липні 2019 року він звернувся до відповідача із заявою щодо обміну посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку із досягненням 45-річного віку, надавши усі необхідні документи.

09 серпня 2019 року позивачу було відмовлено у здійсненні обміну посвідки на постійне місце проживання в Україні, оскільки Управлінням ДМС України в Хмельницькій області прийняте рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Позивач вважає, що рішення є незаконним, оскільки законодавцем визначено вичерпний перелік підстав для його прийняття, жодна з яких не існувала. Крім того, відповідачем не було дотримано процедуру прийняття рішення, оскільки для надання пояснень колегії позивач не запрошувався. Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду.

ХІД СПРАВИ.

27 серпня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 16 вересня 2019 надійшов відзив Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в якому відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що оскільки на момент подачі заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 перебував на території України незаконно, відповідач мав підстави для прийняття спірного рішення.

Зокрема, зазначає, що позивач в`їхав на територію України ще 30.04.2012 року через КПП Конотоп, ймовірно, за підробленими відмітками у паспорті, у той час як інформація про перетин кордону позивачем у період з 30.04.2012 року по 12.10.2014 року в інформаційних базах даних "Аркан" відсутня.

17 вересня 2019 року суд задоволив клопотання Управління про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначене на 26.09.2019 р.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, покликаючись на доводи, викладені у адміністративному позові. Вказують на те, що відповідачем порушено процедуру прийняття рішення, оскільки позивач був позбавлений права надати свої пояснення та довести правомірність отримання посвідки на постійне проживання в Україні. Просять позов задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечила, покликаючись на доводи, викладені у відзиві, який є у матеріалах справи. Просить у позові відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ. ЗАКОНОДАВСТВО. ОЦІНКА.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Азербайджан, копія паспорту наявна у справі.

Позивач у 2013 році звернувся до Городоцького РС Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області з заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі на п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", оскільки його брат був громадянином України. За результатами розгляду матеріалів у квітні 2014 року позивач отримав дозвіл на імміграцію та був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , термін дії безстроковий.

12 липня 2019 року позивач звернувся із заявою про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Відповідачем проведено перевірку обставин видачі позивачу дозволу на імміграцію, за результатом якої складений висновок щодо скасування дозволу на імміграцію від 26 липня 2019 року та прийняте оскаржене рішення №190 від 26.07.2019 року про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалась між сторонами, суд виходить з наступного.

Конституція України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ст. 26). така ж норма передбачена ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання. Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та шістнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства")

Суд звертає увагу на те, що при прийнятті рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію та оформлення йому посвідки на постійне проживання в Україні, уповноважені структурні підрозділи відповідача проводили необхідну перевірку поданих ним документів та з`ясовували наявність підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, проте таких підстав не виявили.

У свою чергу, підстави для скасування дозволу на імміграцію визначені статтею 12 Закону України "Про імміграцію", а саме, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Як встановлено, підставою для скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну є п. 1, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", висновок від 26 липня 2019 року, складений за результатами перевірки.

Так, за результатами перевірки було встановлено, що законність свого перебування на території України на момент подачі клопотання про надання дозволу на імміграцію позивач підтвердив копією паспорта громадянина Азербайджану зі штампом перетину кордону 16.09.2013 року (в`їзд), проте за даними Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи "Аркан" щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, вказаний у паспорті перетин кордону у період з 30.04.2012 року по 12.10.2014 року ним не здійснювався. Отже, уповноважений орган прийшов до висновку про те, що іноземець незаконно перебував на території України, оскільки фактично в`їхав через КПП Конотоп раніше, подавши завідомо неправдиві відомості про перетин державного кордону.

Як встановлено п. 23 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 року № 1983, ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Отже, функція територіальних органів, які розглядають питання про скасування дозволу на імміграцію, реалізується шляхом всебічної перевірки на підставі відповідного подання, а також запрошення для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. Запрошення іммігрантів є обов`язком органу ДМС.

Разом з тим, відповідачем в порушення вищевказаних приписів до суду не надано будь-яких доказів надіслання (вручення) позивачу запрошення про надання пояснень та відповідних документів, зокрема стосовно наявності або відсутності відміток у паспорті про перетин кордону та відповідної інформації у автоматизованих системах.

Позивач не був присутнім під час прийняття рішення, тоді як відповідач не звертався до будь-яких уповноважених органів для перевірки, підтвердження або спростування обставин в`їздів та виїздів позивача в Україну/з України, перевірки відміток у паспорті, проведення експертиз тощо.

У той же час, позивач не може відповідати за невнесення або несвоєчасне внесення посадовими особами держави до інформаційних систем відповідних відомостей стосовно себе та свого переміщення державою, відтак ставити це йому у вину суд вважає необґрунтованим.

Як вбачається з Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки та тимчасове проживання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №681 від 15.07.2013, повноваження органу ДМС при вирішенні питання про обмін посвідки на постійне проживання обмежені перевіркою підстав для такого обміну та підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Відповідачем не доведено та до матеріалів справи не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за час перебування позивача на території України з`явилися обставини, які б слугували іншою самостійною підставою для скасування дозволу на імміграцію, передбачені ст. 12 Закону України "Про імміграцію". Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржене рішення прийняте без урахування принципу пропорційності, відсутній розумний баланс між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямоване спірне рішення, та інтересами позивача, адже при видачі дозволу на імміграцію в Україну та посвідки компетентний орган підтвердив правильність надання позивачем необхідних документів та наявність підстав для надання дозволу на імміграцію в Україну.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спірне рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну підлягає скасуванню, а відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про обмін посвідки на постійне проживання в Україні.

Відповідно до абз. 3 п. 20 Порядку №251 про скасовані посвідки територіальний орган або підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення інформує ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби. У той же час, протиправне скасування дозвільного документу призводить до виникнення негативних наслідків для позивача у вигляді вилучення та знищення посвідки на проживання, у зв`язку з чим для повного захисту прав є необхідним зобов`язати повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування оскарженого рішення.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 26.07.2019 року №190 про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про обмін посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , виданої 11.04.2014 року (орган видачі 6801) у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області повідомити Адміністрацію Державної прикордонної служби України про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 26.07.2019 року №190 про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 768, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 30 вересня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул.Миколи Мазура, 4,Хмельницький,Хмельницька область,29007 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя І.С. Козачок