Справа № 360/2572/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року справа №360/2572/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Міронової Г.М., суддів Компанієць І.Д., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 р. (повний текст рішення складено та підписано 2 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/2572/19 (головуючий І інстанції суддя К.Є. Петросян) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання відповідача сплатити йому середньомісячне грошове забезпечення за час затримки розрахунку у сумі 3204, 63 грн. та зобов`язати відповідача сплатити йому заподіяну моральну шкоду у сумі 5000 грн. (а.с. 3-5).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 360/2572/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 37-39).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 45-47).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини у порядку, встановленому Положенням про проходження військової служби громадянами України. Позивача було виключено зі списків військової частини 08 січня 2019 року наказом № 4.

Абзацом 3 ст. 7 Наказу Міністра Оборони України № 260 від 07.06.2018 року встановлено, що військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. Разом з тим, позивачу грошове забезпечення не було виплачено.

Абзацом 4 ст. 7 Наказу Міністра Оборони України № 260 від 07.06.2018 року вказано, що виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовця до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини. Таким чином, луганський обласний військовий комісаріат порушив норми діючого законодавства і затримав виплату грошового забезпечення на 5 діб.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, наданий відзив і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Сєвєродонецькому міському військовому комісаріаті (а.с.6-7).

Наказом військового комісара Сєвєродонецького міського військового комісаріату від 08.01.2019 № 4 лейтенанта ОСОБА_1 , тимчасово виконуючого обов`язки за вакантною посадою офіцера мобілізаційного відділення Сєвєродонецького міського військового комісаріату Луганської області, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30 грудня 2018 року № 258 на посаду механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , переведено до нового місця служби. Даним наказом позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення 08.01.2019.

Підставою винесення наказу зазначено: витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2018 № 258, рапорт лейтенанта ОСОБА_1 (а.с. 8, 22-23).

Відповідачем було нараховано ОСОБА_1 грошове забезпечення в сумі 19868,72 грн., яке не виплачено в день виключення зі списків особового складу військової частини. Зазначений розрахунок отримано позивачем 14.01.2019, що не заперечується відповідачем. На думку позивача, має місце затримка виплати йому належних сум, що слугувало підставою для звернення до суду.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232 (далі Закон № 2232) проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації (пункт 2 частини першої статті 24 Закону № 2232).

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому Положенням про проходження військової служби громадянами України (частина друга статті 24 Закону № 2232).

Звільнення з військової служби врегульовано статтею 26 Закону № 2232. Згідно із частиною сьомою статті 26 Закону № 2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153).

В силу пункту 7 Положення № 1153 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Порядок звільнення з військової служби визначено розділом ХІІ Положення № 1153.

За унормуванням пункту 242 Положення № 1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Частиною другою статті 24 Закону № 2232 встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Натомість, пунктом 7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 визначено, що військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби.

Разом з тим в спірних правовідносинах позивач, відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.01.2019 № 4 не був звільнений з військової служби, а вибув до нового місця служби.

Даним наказом визначено вважати ОСОБА_1 таким, що 08 січня 2019 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби смт. Черкаське Дніпропетровської області (а.с.22-23).

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок 260).

Цей Порядок 260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

За приписами п. 7 Порядку 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

Позивачем не заперечується, що на новому місці служби йому було виплачено грошове забезпечення.

За таких обставин, перерахувавши грошове забезпечення 14.01.2019 року, відповідач діяв у відповідності до норм законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Лугансього ОВК сплатити середньомісячне грошове забезпечення за час затримки розрахунку в сумі 3204,63 грн.

Щодо позовної вимоги виплати на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., то вона також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про сплату грошового забезпечення за час затримки розрахунку, як вірно зазначено судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем доведено, що у спірних правовідносинах він діяв у межах повноважень визначених законом.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 р. у справі № 360/2572/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Геращенко