Справа № 815/3030/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2019 року

Київ

справа №815/3030/14

адміністративне провадження №К/9901/5679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 (суддя - Андрухів В.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 (головуючий суддя - Шляхтицький О.І., судді: Джабурія О.В., Крусян А.В.) у справі № 815/3030/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - ДПІ у Приморському районі м. Одеси) від 11.10.2013 №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015, позов задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Приморському районі м. Одеси оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2014, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 та прийняти нове рішення по суті спору.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Приморському районі м. Одеси посилається на те, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано фактичні обставини справи, що мають значення для належного вирішення справи. Фактична перевірка господарської одиниці, належній позивачу, та податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками її проведення, здійснено суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, на підставі та в межах, встановлених законодавством.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ДПІ у Приморському районі м. Одеси проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 26.09.2013 № 131/15/32/22/03/.

На підставі названого акту прийняте податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 15500,00 грн. за порушення підпункту 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (із змінами та доповненнями) та пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Вказаний акт фактичної перевірки від 26.09.2013 та дії посадових осіб контролюючого органу було оскаржено ФОП ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2013 у справі №815/7254/13-а у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суд 22.04.2014 скасовано постанову суду першої інстанції від 10.12.2013 по справі № 815/7254/13-а та прийнято нову постанову, якою позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Суд визнав протиправними дії головних державних ревізорів-інспекторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів в Одеській області при проведенні фактичної перевірки підприємницької діяльності ОСОБА_1 ; визнав протиправним і таким, що має незаконні правові наслідки акт про проведення фактичної перевірки підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 26.09.2013, складений головними державними ревізорами-інспекторами відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів в Одеській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; зобов`язав відділ контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів в Одеській області скасувати акт про проведення фактичної перевірки від 26.09.2013 ревізорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як протиправний. Дана постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 22.04.2014.

Відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 по справі № 815/7254/13-а судом встановлено, що перевірка позивача податковим органом призначена та проведена по надуманим обставинам з порушенням вимог чинного законодавства України, а фінансові санкції до позивача винесені на підставі акту про її результати, також складеного з порушенням чинного законодавства України на підставі недостовірних відомостей.

В межах розгляду зазначеної справи, колегія суддів дійшла висновку, що здійснені державним службовцем при виконані ним своїх службових обов`язків дії у спосіб не передбачений законодавством України не можуть ним використовуватись в офіційних документах держави, та тим більш не можуть служити підставою для притягнення осіб до відповідальності.

У постанові суду від 22.04.2014 також встановлено, що оскаржений акт фактичної перевірки породив правові наслідки - позивачу на підставі вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до нього фінансових санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що з урахуванням обставин, встановлених у справі №815/7254/13-а, якими визнано, що здійснені державним службовцем при виконані ним своїх службових обов`язків дії у спосіб не передбачений законодавством України не можуть ним використовуватись в офіційних документах держави, та тим більш не можуть служити підставою для притягнення осіб до відповідальності визнано протиправним і таким, що має незаконні правові наслідки, акт про проведення фактичної перевірки підприємницької діяльності ОСОБА_1 від 26.09.2013 такими незаконними правовими наслідками є прийняття відповідачем по даній справі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2013.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, з`ясовано, що постановою Вищого адміністративного суду України від 22.09.2015 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2013 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2014 скасовано та направлено справу №815/7254/13-а на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 адміністративний позов у справі 815/7254/13-а залишено без розгляду.

Як вбачається з матеріалів даної справи, предметом оскарження є податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 11.10.2013 №, прийняте на підставі акту перевірки 26.09.2013 № 131/15/32/22/03/ в результаті встановлення факту порушення позивачем підпункту 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

Разом з тим, обставини, викладені в акті перевірки щодо вчинення позивачем правопорушення, передбаченого підпункту 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, залишились поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене та з урахуванням положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, справу слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції для повного та всебічного розгляду.

Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Частиною 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду