Справа № 1.380.2019.002742
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002742
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Пащинської А.О.,

представника відповідача Іванського В.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Спаринг-Віст центр» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -рішень,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Спаринг-Віст центр» (далі - ПП «Науково-виробниче приватне підприємство «Спаринг-Віст центр») до Головного управління ДФС у Львівській області з вимогами: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 007161406 від 16.05.2019 податок на додану вартість; № 007171406 від 16.05.2019 за платежем податок на прибуток приватних підприємств та № 007181406 від 16.05.2019 року.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

21.06.2019 року за вх. № 21804 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, заперечує в повному обсязі.

29.08.2019 року за вх. № 30966 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги підтримує, стверджує про безпідставність винесених податкових повідомлень-рішень.

05.09.2019 в підготовчому судовому засіданні представник позивача надала суду додаткові письмові пояснення.

05.09.2019 суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність та невідповідність нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки № 629/14.6/22362867/ від 22.04.2019 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр» ( 22362867) податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, валютного - за період 01.10.2017 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 року. Зазначає, що висновки в акті перевірки на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустимими доказами, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. На час здійснення спірних господарських операцій як ПП «НВПП «Спаринг - Віст центр» так і його контрагенти були зареєстровані в установленому законом порядку як суб`єкти господарювання та платники податку. Факт належного підтвердження отримання та поставки товару підтверджується наданими для перевірки первинними документами, які містять для цілей оподаткування всі відомості про зміст та обсяг спірних операцій. На думку позивача, твердження відповідача про не встановлення факту придбання товарів у контрагентів , а лише їх документальне оформлення та нереальності здійснення господарських операцій у зв`язку з відсутністю належних умов та ресурсів у контрагентів спростовується фактичними даними та документами долученими до матеріалів справи, зокрема : договорами поставки, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631, 203, видатковими накладними, актами здачі - приймання майна на зберігання, платіжними дорученнями, податковими накладними, податковою декларацією, договорами відповідального зберігання, документами, які засвідчують подальшу реалізацію ТМЦ на ТОВ «Екотест -центр». Стосовно твердження відповідача про порушення щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач зазначив, що НВПП «Спаринг -Віст Центр» податкові накладні № 57 від 21.12.2018, № 64 від 22.12.2018, № 66 від 22.12.2018, № 73 від 27.12.2018 було надіслано вчасно для реєстрації відповідно до вимог Податкового кодексу, однак через технічні несправності серверу ДФС України не було зареєстровано. На підставі наведеного вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог ПП «НВПП «Спаринг-Віст Центр» заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити та пояснив, що перевіркою не встановлено факту придбання товарів (суміші вуглеводнів) ПП «НВПП «Спаринг -Віст Центр» в ТОВ «Мега опт торг» (40810024) та ТОВ «БПП Ойл» ( 42121229), а лише відбулося оформлення первинних документів. Також відповідач зазначив, що перевіркою не встановлено факту реалізації ТМЦ (суміші вуглеводнів) на ТОВ «Еко - центр» за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 , а лише оформлення первинних документів. Окрім цього, вказує, що за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 позивач безпідставно завищив податкове зобов`язання з податку на додану вартість по нереальних операціях з безпідставно виписаних податкових накладних на адресу ТОВ «Екотест -центр» за період з 01.10.2017 по 31.12.2018. Перевіркою правомірності та повноти визначення підприємством податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 встановлено його завищення. Також стверджує, що перевіркою встановлено порушення щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. До перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження товарів: сертифікатів відповідності, сертифікатів якості, сертифікатів походження продукції, які б підтверджували якість та відповідність державним стандартам України, а також документів, що б підтверджували транспортування товару (товаро-транспортних накладних, дорожніх листів), що не може бути підставою для відображення операцій в податковому обліку. З врахуванням наведеного відповідачем зроблено висновки про документальне оформлення операцій по придбанню товарів від постачальників та реалізації товарів покупцям без їх фактичного здійснення.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

11 травня 2018 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було винесено податкові повідомлення - рішення: 007161406 від 16 травня 2019 року (за платежем податок на додану вартість) , № 007171406 від 16 травня 2019 року (податок на прибуток) та № 007181406 від 16 травня 2019 року, складені на підставі Акту № 629/14.6/22362867/ від 22.04.2019 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр» ( 22362867) податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, валютного - за період 01.10.2017 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2017 по 31.12.2018 року.

Актом перевірки встановлено порушення ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр»:

п.6 П ( с) БО 16, п.44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року ( із внесеними змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 5000 грн, в тому числі за 2018 рік у сумі 5000 грн;

п. 185.1 ст. 185 , п.187.1 ст. 187 п.198.1 п.198.2, п.198.3 , п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу , в результаті чого встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість всього на суму 132 1999 грн, в тому числі за серпень 2018 року на суму 1321999 грн.;

п. 201.10 ст. 201 Податкового кодекс України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань реєстрації ( відсутності реєстрації) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На обґрунтування цих висновків відповідач зазначає, що аналізом господарської діяльності ТОВ «БПП Ойл», ТОВ «Мега опт торг» та проведених взаємовідносин з ПП «НВПП «Спаринг -Віст Центр» встановлено: відсутність інформації про зберігання товарів за адресою: м.Львів, вул.Зубрицького, відсутність інформації про залучення сторонніх організацій для транспортування товарів відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; відсутність інформації щодо обліку надходження нафтопродуктів, придбання товару по кількості та якості, відповідність об`єму і густини нафтопродуктів.

Позивач не погоджуючись з висновками податкового органу звернувся з вищезазначеним позовом до суду.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України)( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин)

Згідно з підп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. За відсутності факту поставки товарів, відповідні суми не можуть враховуватись у податковому обліку, навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів.

Розумною економічною причиною (діловою метою) в розумінні підп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

За змістом п.44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.2 статті 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПК України Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

При здійсненні операцій з постачання товарі/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV).

Згідно зі ст.1 Закону №996-ХIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996-ХIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У період, що був предметом перевірки, між ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр» ( Покупець) і ТОВ «Мега опт торг» (Постачальник) було укладено договір поставки від 25.07.2018 № 25 /07/18, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, іменовану Товар , а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити його за умовами даного договору.

Додатковою угодою № 1 до Договору було доповнено пункт договору 3.1.1. щодо ще однієї адреси складу зберігання, а саме: м.Львів, вул.Зубрицького, Д. 7.

ТОВ «Мега опт торг» виписано на ПП «НВПП «Спаринг - Віст - Центр» податкові накладні. Податкові накладні отримані від ТОВ «Мега опт торг» та включені ПП «Спаринг - Віст Центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними, включено ПП НВПП «Спаринг - Віст Центр» до складу податкового кредиту за період липень 2018 року, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за період липень 2018 року.

Факт переходу права власності на товар від Постачальника засвідчується видатковими накладними, підписаними від імені Постачальника - директором ОСОБА_4 ( який діє відповідно до Закону та Статуту товариства) від Одержувача - ОСОБА_2 , ( який діє на підставі додатку № 1 до Наказу № 1.1./2з від 02.01.2017 про організацію бухгалтерського обліку складання фінансової звітності та облікову політику підприємства).

Відповідно до п. 3.1.2, Товар, придбаний Покупцем може знаходиться на безоплатному зберіганні на складі Постачальника. Придбаний ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр» товар (суміш вуглеводнів) був переданий на зберігання ТОВ «Мега опт торг» у відповідності до актів прийому-передачі.

ТОВ «Мега опт торг» користується складськими приміщеннями на підставі: договору оренди та Договору позички складу палива, укладеного 18.08.2017 року з ТОВ «Оптімал трейдінг», згідно якого Позичкодавець передає, а Користувач приймає в строкове безоплатне користування складу палива, розташованого за адресою: м.Львів, вул.Зубрицького Д., 7.

Товар, а саме: суміш вуглеводнів було передано ПП «Спаринг -Віст центр» та прийнято ТОВ «Мега опт торг» на зберігання відповідно до Актів здачі - приймання майна на зберігання: Акт № 1 - суміш вуглеводнів у кількості 85, 812 т. Сума з ПДВ 2 000 061,48 ; Акт № 2 - суміш вуглеводнів у кількості 85, 81 т. Сума з ПДВ 2 000 014, 086; Акт № 3 - суміш вуглеводнів у кількості 85, 811 т. Сума з ПДВ 2000 038, 16 ; Акт № 4 - суміш вуглеводнів у кількості 85, 805 т. Сума з ПДВ 1999 898, 31; Загальна кількість товару - 343. 238 т.

У свою чергу, ПП « НВПП «Спаринг - Віст -Центр» прийняв від ТОВ «Мега опт торг» із зберігання наступне майно: Акт № 1 - суміш вуглеводнів у кількості 42, 906 т. Сума з ПДВ 1 000 030, 74; Акт № 2 - суміш вуглеводнів у кількості 64, 362 т. Сума з ПДВ 1 500 116, 03; Акт № 3 - суміш вуглеводнів у кількості 42, 903 т. Сума з ПДВ 999 960, 81; Акт № 4 - суміш вуглеводнів у кількості 64, 359 т. Сума з ПДВ 1 500 046, 10 ; Акт № 5 - суміш вуглеводнів у кількості 42, 907 т. Сума з ПДВ 1 000 054, 04; Акт № 6- суміш вуглеводнів у кількості 85, 801 т. Сума з ПДВ 1 999 805, 09. Загальна кількість товару - 343.238 т.

Факт оплати за товар засвідчується платіжними дорученнями, банківськими виписками та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 631 , долученими до матеріалів справи. ПП «НВПП «Спаринг Віст - Центр» до кінця 2018 року здійснив повний розрахунок за поставлений товар - 8 000 012,81. Договірні зобов`язання сторонами виконано в повному обсязі.

ПП «НВПП «Спаринг - Віст центр» (Покупець) та ТзОВ «БПП Ойл» (Постачальник) було укладено договір поставки від 27.08.2018 № 27/08/2018 , відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність продукцію, іменовану надалі «Товар», а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити його за умовами даного договору.

Склад Постачальника знаходиться за адресою : м.Львів, вул.Зубрицького, 7. Товар придбаний Покупцем може знаходитися на зберіганні на складі Постачальника і вартість зберігання включена в ціну товару. Щодо приміщення, у якому зберігався вказаний Товар, досліджено, що ТзОВ «БПП Ойл» здійснює господарську діяльність на підставі договору позички складу палива від 05.06.2018, укладеного з ТзОВ «Оптімал Трейдінг» ( 39782544).

ТОВ «БПП Ойл» виписано на ПП «НВПП «Спаринг - Віст - Центр» податкові накладні. Накладні, отримані від ТОВ «БПП ОЙЛ» та включені ПП «Спаринг - Віст Центр» до складу податкового кредиту, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Факт переходу права власності на товар від Постачальника засвідчується видатковими накладними, підписаними від імені Постачальника - директором ОСОБА_3 ( який діє відповідно до Закону та Статуту товариства) від Одержувача - ОСОБА_2 , ( який діє на підставі додатку № 1 до Наказу № 1.1./2з від 02.01.2017 про організацію бухгалтерського обліку складання фінансової звітності та облікову політику підприємства).

Придбаний ПП «Спаринг - Віст Центр» товар (суміш вуглеводнів; бензино- лігреїнова фракція ) був переданий на зберігання ТОВ «БПП Ойл» у відповідності до актів прийому - передачі. Факт передачі та наявності майна на зберіганні у ТОВ «БПП ОЙЛ» засвідчується також Актом звірки по майну на зберіганні станом на 31.12.2018.

Загальна кількість товару - 450,957 т. У червні 2019 року ПП «НВПП «Спаринг Віст - Центр» повернули ТОВ «БПП ОЙЛ» 359,957 тон товару.

Згідно листів ТОВ «БПП ОЙЛ», долучених до матеріалів справи що залишок суміші вуглеводнів станом на 28.03.2019 складав 359, 957 т.

У серпні 2018 року було продано товару на суму 10 000 016,57, у вересні 2018 року була здійснена проплата на суму 950 тис грн, після чого у червні 2019 року на ТзОВ «БПП Ойл» було повернуто товару на суму - 7 982082,47. На даний час перед ТОВ «БПП Ойл» існує заборгованість - 1 067 934,10 грн.

Відповідачем не ставилися під сумнів обставини щодо достовірності представлених документів та не вказувалось на порушення позивачем порядку оформлення первинних документів та їх підписання неуповноваженими особами.

Реалізація, отриманих у липні 2018 року від ТОВ «Мега опт торг» товарів ПП «Спаринг -Віст Центр» була оформлена на ТОВ «Екотест-центр» () у листопаді, грудні 2018 року у відповідності до укладених Договорів: купівлі - продажу від 01.11.2018 року № 18/11-01-СВЦ та Договору поставки № 18/12-03-СВЦ від 03.12.2018 року відповідно до якого ПП «Спаринг - Віст Центр» ( Постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ «Екотест - центр» (Покупця) Товар - суміш вуглеводнів (бензино - лігроїдна фракція), а Покупець прийняти і оплатити на умовах цього договору. Умови поставки Товар узгоджуються за усною домовленістю між Покупцем та Постачальником у день отримання Товару.

Відтак, факт належного документального підтвердження поставки позивачу товарів, а також їх подальша реалізація підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг спірних операцій, не мають ознак дефектності. Фінансово - господарські операції підтверджуються податковими та видатковими накладними, оформленими у відповідності до вимог чинного законодавства України.

З приводу порушень позивачем щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено.

НВПП «Спаринг -Віст Центр» податкові накладні № 57 від 21.12.2018, № 64 від 22.12.2018, № 66 від 22.12.2018, № 73 від 27.12.2018 було надіслано вчасно для реєстрації відповідно до вимог Податкового кодексу, однак через технічні несправності серверу ДФС України не було зареєстровано.

За загальним правилом, визначеним п.201.1. ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, згідно з квитанціями про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування, податкову накладну було доставлено до центрального рівня Державної фіскальної служби України після граничної дати для реєстрації в ЄРПН такої податкової накладної.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, - надалі Порядок №1246.

Відповідно до визначення, наведеного в п.2 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якого здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що у будь-якому випадку контролюючий орган протягом операційного дня зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2018 по справі №820/6330/16, касаційне провадження №К/9901/40743/18.

В порушення вимог п.201.10 ст.201 ПК України контролюючим органом не була надіслана позивачу протягом операційного дня 15.01.2019 квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про прийняття зазначеної податкової накладної або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної з незалежних від позивача причин, тобто з причин, які не залежали від його волі.

На офіційному сайті ДФС України було розміщено повідомлення про те, «що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі .Просимо вибачення за тимчасові незручності».

З огляду на вищевикладене та з врахуванням правових наслідків, передбачених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, відповідно до приписів якого, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи квитанцій зазначений час відправлення 15.01.2019 о 19:56 год., 19:57 год., 19:58 год., а час реєстрації 16.01.2019 о 14:09 год. (а.с. 183-186). З огляду на вищенаведене, дані податкові накладні були своєчасно скеровані до реєстрації.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Тож, податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток на суму понесених витрат (у тому числі й по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг)) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів, що підтверджують її здійснення.

За визначенням статті 1 Закону №996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону № 996-ХІV визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що первинні фінансово-господарські документи, складені у межах спірних правовідносин (договори, додатки та додаткові угоди до них, акти надання послуг, звіти, видаткові накладні), відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону №996-ХІV, відсутність первинних документів під час перевірки в акті перевірки не встановлено.

Таким чином, на переконання суду, висновки акта перевірки про те, що первинні фінансово-господарські документи у спірних господарських операціях мають формальний характер та не підтверджують реальність господарських операцій є безпідставними, а ймовірні порушення при їх створенні чи під час діяльності контрагентів суб`єкта господарювання не позбавляють правового значення виписаних ними первинних документів.

Припущення відповідача про відсутність у ПП «Спаринг-Віст центр» та його контрагентів трудових, виробничих, транспортних ресурсів є безпідставним, оскільки навіть відсутність ресурсів не виключає можливості реального виконання контрагентами господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вимоги позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). При цьому, замовник послуг не зобов`язаний перевіряти контрагентів на наявність власних або орендованих ресурсів.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15 (касаційне провадження № К/9901/28924/18) та від 06 лютого 2018 року у справі № 816/155/15-а (касаційне провадження № К/9901/8403/18).

З приводу пов`язаності придбаного позивачем товару з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, то суд зауважує наступне.

Відповідно до визначення ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд не приймає посилання відповідача щодо неможливості здійснення господарських операцій, оскільки такі висновки не підтверджуються належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи та є невизначеним поняттям, яке не ґрунтується на жодних належних доказах і не містить конкретного числового визначення , що є припущенням відповідача, на яких не можуть ґрунтуватись висновки про порушення позивачем податкового законодавства.

Більше того, суд встановив, що реалізований товар-суміш вуглеводнів безпосередньо пов`язаний зі статутною діяльністю позивача та контрагентів. Про що свідчать витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Між тим, на момент здійснення спірних правовідносин позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались, що доводить достатній об`єм правосуб`єктності останніх для укладення спірних угод. Згідно з приписами ч.1 ст.16 та ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), відомості, які внесені до ЄДР вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Суд не приймає посилання відповідача щодо відсутності сертифікатів якості на партію нафтопродуктів, сертифікатів відповідності, які б підтверджували якість, походження товару, а також відповідність державним стандартам України .

Судом встановлено, що паспорти якості були наявні та надані, зокрема паспорти якості від 09 червня 2018 року , видані заводом - виробником ТОВ «Оптімус Конекшн», які містять усі необхідні реквізити, що визначають якість суміші вуглеводнів. Бензино - лігроїнової фракції. Номер нормативного документу: ТУ 23.2-4:2009.

Суд також критично оцінює посилання відповідача на інформацію, отриману в межах кримінального провадження № 0000388 від 19.10.2017, суперечить вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такого доказу як вирок у вказаному провадженні не має. Суд вважає неприйнятними доводи відповідача про те, що сам факт того, що деякі контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення є доказом протиправного формування податкового кредиту, з огляду на необґрунтованість належності цього конкретного доказу для підтвердження заперечень в розумінні частини третьої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що жодного прямого чи опосередкованого відношення ПП «НВПП «Спаринг - Віст Центр» до вказаного кримінального провадження не має. Щодо посадових осіб підприємства не здійснювалося та не здійснюється досудове розслідування у рамках кримінальних проваджень. Підприємство немає жодного прямого чи непрямого, юридичного чи фактичного відношення до діяльності підприємств, які були учасниками даного кримінального провадження та жодним чином не зацікавлене та не причетне до вказаних суспільно - небезпечних діянь.

Посилання ГУ ДФС у Львівській області на наявність зареєстрованого в ЄРДР кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки вказана обставина не є безумовною підставою для висновку про порушення ПП «НВПП «Спаринг- Віст Центр» податкового законодавства та не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для юридичної особи.

Однак, доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента (який навіть не перебував у прямих фінансово - господарських відносинах) , який би набрав законної сили, контролюючим органом не було надано, не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, посилання контролюючого органу на кримінальні провадження відкриті за ознаками кримінального правопорушення, відхиляються судом, оскільки вказані не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року №К/9901/40809/18.

В той же час, суд наголошує, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника, у зв`язку з його господарською діяльністю.

Отже, податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції, як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з принципом змагальності, кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд встановив, що у періоді, що перевірявся, факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Вказане не заперечувалося представником відповідача в судових засіданнях та підтверджено первинними документами і даними бухгалтерського обліку на реалізацію придбаного товару. Будь-яких зауважень щодо їх оформлення відповідач не зазначав ні в акті перевірки, ні в судових засіданнях.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в ході проведення перевірки позивача не наведені та не встановлені докази, які б свідчили про невідповідність господарських операцій з поставки товару меті та задачам діяльності платників податків, збитковості таких операцій чи інші обставини, які окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність здійснених операцій, відсутність факту поставки товару, виконання робіт, надання послуг, а також про те, що реалізацію вказаних операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Такий підхід узгоджується також із практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, в п.110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

При цьому, суд також відзначає, що в контексті податкових спорів встановлення обов`язку сплатити податок/позбавлення права отримати податкову вигоду розглядається як позбавлення власності. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (п.49) Суд вказав, що збільшення податковим органом зобов`язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, і таке втручання за Конвенцією може бути визнано тільки, якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Також і в п.53 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії», п.23 рішення у справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії» Суд відзначив, що позбавлення власності повинно здійснюватися лише на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На думку суду, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України. Доводи відповідача ґрунтуються виключно на висновках, які є похідними від інформації щодо контрагентів позивача, а не на дослідженні первинних документів, складених за результатами здійснення господарських операцій та на підставі яких платником податку сформовані спірні суми валових витрат.

З системного аналізу досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин справи слідує висновок, що при проведенні перевірки позивача та формулювання порушень ним вимог Податкового кодексу України, відповідач не провів аналіз суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, що перевірявся, а обмежився лише отриманою податковою інформацією. Втім, такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

А тому, оцінюючи доводи контролюючого органу, описані вище, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням досліджених судом первинних документів, які у їх сукупності свідчать про фактичний рух активів із урахуванням ділової мети такого руху у межах господарської діяльності товариства, враховуючи принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування та достовірність задекларованих ПП НВПП «Спаринг -Віст центр» даних податкового обліку, суд дійшов висновку податку на додану вартість не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняте необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та непропорційно.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем, як cуб`єктом владних повноважень, не спростовано встановлені судом обставини та не доведено правомірності своїх дій, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно із ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Спаринг-Віст центр» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -рішень,- задоволити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № 007161406 від 16.05.2019 року.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № 007171406 від 16.05.2019 року.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № 007181406 від 16.05.2019 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «Науково-виробниче приватне підприємство «Спаринг-Віст центр» (79026, м. Львів, В.Великого,33; ) судовий збір в сумі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2019 року.