Справа № 756/8305/19
Суддя: Жук М. В.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05.09.2019 Справа № 756/8305/19
Справа № 756/8305/19
Провадження 2-а/756/295/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Жука М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Короля Миколи Ігоровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП в Житомирській області, інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП в Житомирській області Короля М.І., про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на те, що 23.06.2019 року поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Житомирській області старшим лейтенантом Королем М.І. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1256809, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

З вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, посилаючись на те, що інспектором УПП в Житомирській області незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавлено його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. У своєму відзиві на позов інспектор патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП в Житомирській області старший лейтенант поліції Король М.І. просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність, а постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), відповідно до ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що постановою про накладене адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1256809 від 23.06.2019 року інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Королем М.І. вказано, що ОСОБА_1 23.06.2019 року о 04 год. 56 хв., на а/д Київ-Чоп, 163 км, керуючи автомобілем Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 107 км/год в зоні дії дорожнього знаку 5.45, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 57 км/год. Швидкість зафіксована на приладі TruСam LTI 20/20 № TC000780, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення, зокрема, вимог встановлених обмежень швидкості руху більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до змісту ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 258 КпАП України протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці правопорушення.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останньою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., з яким погодився позивач, про що у вказаній постанові міститься підпис позивача.

Посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами є безпідставними, оскільки по суті ці посилання не вказують на протиправність прийняття вказаної постанови.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, остання прийнята відповідачем за обставин та підстав, викладених у неї, проти чого не заперечував сам позивач.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як випливає з наданого суду відповідачем технічної фіксації швидкості руху позивача по автодорозі Київ-Чоп 163 км, позивач рухався зі швидкістю 107 км/год і, таким чином, перевищив максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів більш як на 57 км/год, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху позивача зафіксована за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 (№ ТС000780), який пройшов повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки (свідоцтво № 22-01/13720 від 21.12.2018 року, чинне до 21.12.2019 року), що свідчить про належність вказаного доказу.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в діях позивача.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 77, 241, 246, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Короля Миколи Ігоровича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів від дня його складання через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя