Справа № 806/1638/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року

Київ

справа №806/1638/17

провадження №К/9901/34893/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом виконуючого обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області до Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ружинський», про визнання протиправним та скасування рішення, визнання свідоцтва нечинним, за касаційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду у складі судді Нагірняка М.Ф. від 12 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Капустинського М.М., Моніча Б.С., Охрімчук І.Г. від 3 жовтня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Виконувач обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Ружинської районної державної адміністрації звернувся з позовом до Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення №2359424 від 17.05.2013, визнання свідоцтва нечинним.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Житомирського окружного адміністративного від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року, у задоволені позову відмовлено.

3. Рішення судів мотивовано тим, що протокол зборів співвласників майнових паїв реорганізованого КСП ім. Леніна від 20.02.2004 та додаток № 6 до нього є документами, що підтверджують перехід права власності на спірну гідроспоруду до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ружинський". Тому оскаржуване рішення про державну реєстрацію за індексним номером 3685627 від 05.07.2013 про державну реєстрацію права власності Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ружинський" на вказаний об`єкт з одночасною видачею свідоцтва про право власності прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заступник прокурора Житомирської області звернувся із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.05.2013 (запис про речове право № 1531323) державним реєстратором Реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції проведено державну реєстрацію права власності за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ружинський" на гідроспоруду "Старий садок-2" за адресою: Житомирська область, Ружинський район, смт Ружин, вул.Колгоспна,1-в (рішення про державну реєстрацію за індексним номером 3685627 від 05.07.2013) та видано свідоцтво про право власності.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга заступника прокурора Житомирської області обґрунтована відсутністю передбачених чинним законодавством документів щодо підтвердження права власності СВК "Ружинський" на об`єкт нерухомого майна у вигляді гідроспоруди "Старий садок-2" за адресою: Житомирська область, Ружинський район, смт Ружин, вул.Колгоспна,1-в.

7. Інші учасники справи своїх доводів відносно касаційної скарги не висловили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

9. Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - КАС України у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

10. На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

11. Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

12. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

13. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

14. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

15. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

16. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

17. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

18. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

19. За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду та розгляду справи судами) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

20. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

21. З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності за Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ружинський" на гідроспоруду "Старий садок-2" за адресою: Житомирська область, Ружинський район, смт Ружин, вул.Колгоспна,1-в та видачею свідоцтва про право власності на нього.

22. Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не стільки рішення державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки підстави набуття Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Ружинський" права власності на об`єкт нерухомого майна, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

23. Тому, Верховний Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

24. Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2018 року у справі №396/2550/17 (провадження № 11-112апп18), від 28 серпня 2018 року у справі №820/8219/15 (провадження №11-582апп18) та від 11 вересня 2018 року у справі №817/2398/15 (провадження №11-354апп18), і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такого висновку.

25. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

26. За нормами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

27. Відповідно до пункту 5 частини першої стаття 349 КАС України, у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

28. Згідно зі статтею 354 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

29. Відповідно до статті 238 КАС України, у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1).

30. Відповідно до частини першої статті 239 КАС України, у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Таким чином, судові рішення підлягають скасуванню у повному обсязі із закриттям провадження у даній справі.

Керуючись статтями 339, 341, 345, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області - задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом виконуючого обов`язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації, Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області до Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ружинський», про визнання протиправним та скасування рішення, визнання свідоцтва нечинним.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя І. В. Желєзний