Справа № 1.380.2019.002281
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002281
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача Кулика А.-О.Р. ,

представника відповідача Козоріз О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

до суду надійшов позов фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Личаківського управління Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, в якому позивач, просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області по анулюванню реєстрації платником єдиного податку та виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку 31.03.2018;

- зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку;

- зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 шляхом скасування пені за платежем "Єдиний податок з фізичний осіб", платіж 50 у розмірі 2 668,35 грн.

Ухвалою від 13.05.2019 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 21.05.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 19.06.2019 замінив первісного відповідача у справі належним відповідачем - Головним управлінням ДФС у Львівській області (далі - відповідач; ГУ ДФС у Львівській області).

Ухвалою від 03.07.2019 суд прийняв до провадження заяву позивача про збільшення позовних вимог, в якій доповнив позов вимогою про скасування рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку №11172/47/10/13-01-13-12-21 від 26.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що помилкове визначення під час сплати суми податкового зобов`язання казначейського рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України) строк, а відтак і для висновку про наявність підстав для виключення позивача з реєстру платника єдиного податку. Позивач зазначила, що у електронному кабінеті у розділі недоїмка зазначено 0, проте залишається пеня у розмірі 2668,35. Вважає, що оскільки відповідач своїми діями підтвердив, що податкові зобов`язання позивача виконані належним чином, то підстав для нарахування пені та її відображення і інтегрованій картці позивача немає. Також позивач зазначила, що оскільки документальна перевірка позивача контролюючим органом не проводилась, акт не складався та рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку третьої групи не приймалось, то дії відповідача щодо виключення позивача з реєстру платників єдиного податку є протиправними.

11.06.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що станом на 01.03.2018 згідно з інтегрованою карткою платника податку, у позивача була наявна заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Вказана інформація слугувала підставою для анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку з 31.03.2018.

23.07.2019 представник відповідача подав додаткові пояснення, в яких вказав, що посилання позивача на відсутність акта перевірки є безпідставними, оскільки дії по складанню акта перевірки, висновки, викладені в такому акті не є обов`язковими ні для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Дії контролюючого органу щодо складання акта перевірки не порушують права чи інтереси особи, а відтак підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні.

02.08.2019 представник позивача подав відповідь на відзив та додаткові пояснення, в якій зазначив, що чинним законодавством не передбачено право контролюючих органів приймати рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку на підставі інтегрованої картки платника податків. Таке рішення могло бути прийняте лише на підставі відповідного акта, складеного за результатами перевірки. Відповідач не надав належного обґрунтування наявності податкового боргу у позивача. Також вказав, що з направленого відповідачем поштового відправлення неможливо достовірно встановити, які саме документи надіслано позивачу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.04.2017 позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, реєстрацій номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , перебувала на спрощеній системі оподаткування з 25.04.2017 по 31.03.2018, була платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5% від доходу, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 03.07.2017 №562.

26.03.2018 відповідач прийняв рішення №11172/47/10/13-01-13-12-21 про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку, у зв`язку з наявністю податкового боргу у позивача на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів в порядку 298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України в сумі 7669,41 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті, суд виходив з наступного.

Частина 1 ст. 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються ПК України.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Пунктом 38.1 ст.38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.300.1 ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до вказаного Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до абз.2 п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

В підпункті 49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України зазначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених вказаним Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 295.3 ст.295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Підпунктом 299.10.3 п.299.10 ст.299 ПК України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом, у таких випадках та в строки у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Податковим боргом, згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному вказаним Кодексом

Згідно з п.299.11 ст.299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених вказаною главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З наведених положень вбачається, що контролюючий орган може прийняти рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Проте, в порушення вимог п.299.11 ст.299 ПК України відповідач без проведення перевірки прийняв рішення про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку. Відповідач вказану обставину визнає.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку прийняте без документальної перевірки відповідного платника податку та відповідно без встановлення порушень, які б мали наслідком прийняття оскарженого рішення, що свідчить про недотримання відповідачем норм ПК України.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а.

Позивач в обґрунтування позовних вимог також зазначила, що підставою для прийняття оскарженого рішення стало необґрунтоване відображення податкового боргу у його картці особового рахунку станом на перші числа протягом двох послідовних кварталів 2018 року.

Суд, надаючи таким доводам позивача оцінку, дійшов наступних висновків.

Позивач протягом 2017-2018 років помилково сплачувала єдиний податок на рахунок Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, замість Шевченківського відділення Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

У зв`язку з цим, 26.03.2019 позивач звернулась із заявою до начальника Личаківської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області з проханням перерахувати сплачені кошти з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 .

Як вбачається із електронної копії стану розрахунків з бюджетом контролюючий орган здійснив такий перерахунок. Вказана обставина визнається відповідачем.

Суд вважає, що сплата коштів до відповідного бюджету (місцевого бюджету) за податковими зобов`язаннями здійснена позивачем своєчасно, оскільки кошти (єдиний податок з фізичних осіб), хоча і не були перераховані на рахунок в органи казначейства відкритий для сплати єдиного податку до бюджету, проте помилкове зазначення іншого рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та, як наслідок, до відповідного місцевого бюджету. Тому сплата коштів на помилковий казначейський рахунок не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.05.2018 у справі №813/676/17.

Таким чином, відповідач при прийнятті оскарженого рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, не врахував фактичних обставин щодо помилкової сплати позивачем податку на інший рахунок.

З таких підстав, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №11172/47/10/13-01-13-12-21 від 26.03.2018 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій по анулюванню реєстрації платником єдиного податку та виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку 31.03.2018 суд зазначає, що такі дії не мають самостійного юридичного значення, оскільки повністю охоплюються прийнятим відповідачем рішенням про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку. Враховуючи те, що суд визнав протиправним та скасував оскаржене рішення, то зазначені дії не потребують окремого визнання судом їх протиправними.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача по анулюванню реєстрації платником єдиного податку та виключенню позивача з реєстру платників єдиного податку 31.03.2018 необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку, суд зазначає, що така заявлена передчасно, оскільки визнання протиправним та скасування рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку має наслідком поновлення його реєстрації та відновлення у відповідному реєстрі. Лише у випадку відмови відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи та відновити відомості в реєстрі, позивач матиме право вимагати вчинення таких дій в судовому порядку.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку необхідно відмовити.

Щодо нарахування пені позивачу в розмірі 2668,35 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених вказаним Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Як встановив суд позивач помилково здійснював сплату податку на інший рахунок. Станом на момент розгляду справи у позивача немає недоїмки по сплаті єдиного податку за відповідний період у зв`язку із перерахуванням сплачених коштів на належний рахунок.

З врахуванням викладеного, підстави для нарахування пені відсутні.

В судовому засіданні представники сторін підтвердили, що відповідного рішення про стягнення пені не приймалось.

За таких обставин, суд, відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, з метою повного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу пені за платежем "Єдиний податок з фізичний осіб", платіж 50 у розмірі 2668,35 грн.

У зв`язку з викладеним, позовну вимогу про зобов`язання відповідача здійснити коригування даних в інтегрованій картці позивача щодо виключення пені за платежем "Єдиний податок з фізичний осіб", платіж 50 у розмірі 2668,35грн. необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 5763,00грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з реєстру платників єдиного податку №11172/47/10/13-01-13-12-21 від 26.03.2018.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо нарахування фізичній особі- підприємцю ОСОБА_2 пені за платежем "Єдиний податок з фізичний осіб", платіж 50 у розмірі 2668,35грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо виключення пені за платежем "Єдиний податок з фізичний осіб", платіж 50 у розмірі 2668,35грн.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Львівській області по анулюванню реєстрації платником єдиного податку, виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з реєстру платників єдиного податку 31.03.2018 та зобов`язання Головного управління ДФС у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2018 та відновити відомості у реєстрі платників єдиного податку відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три)грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 30.09.2019.

Суддя А.Г. Гулик