Справа № 450/1360/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2019 року

Київ

справа №450/1360/16-а

адміністративне провадження №К/9901/1674/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 , на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року (суддя Мусієвський В. Є.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (головуючий суддя Святецький В. В., судді: Гудим Л. Я., Довгополов О. М.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправними дій та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Позивачка звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, у якому просила визнати неправомірними дії Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо усунення її від публічної служби (виконання посадових обов`язків) на посаді секретаря сільської ради, а також стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу на посаді секретаря сільської ради за період з 01 жовтня 2015 року до закінчення каденції сільської ради.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2015 року рішенням сільської ради Шалай М.М. обрано на посаду секретаря Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а рішенням від 17 серпня 2015 року підтверджено законність такого призначення. Вказані рішення в частині призначення позивача на посаду секретаря сільської ради не скасовані, а тому є обов`язковими до виконання. З жовтня 2015 року колишнім секретарем сільської ради та виконуючою обов`язки секретаря сільської ради ОСОБА_3 позбавлено позивача можливості виконувати посадові обов`язки, відібрано печатку під тим приводом, що ОСОБА_3 поновлено на вказаній попередньо займаній нею посаді.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано недійсним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування в частині оголошення недовіри та зняття з посади секретаря сільської ради ОСОБА_3 Остання, реалізуючи вказане рішення суду, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, приступила до виконання обов`язків секретаря сільської ради, що стало причиною відсутності у ОСОБА_2 можливості на виконання обов`язків секретаря сільської ради. Відтак, суд не знайшов підстав для визнання дій Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо усунення її від публічної служби (виконання посадових обов`язків) на посаді секретаря сільської ради.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Скаржник вказує на те, що рішенням суду не поновлено ОСОБА_3 на посаді секретаря сільської ради. Також ОСОБА_3 самоправно, використовуючи рішення суду від 25 серпня 2016 року, застосовуючи психологічний тиск та присутність поліції відібрала у позивачки печатку, ключі від сейфів, незаконно не допустила її до виконання посадових обов`язків, тобто створила умови за яких позивачка, яка до жовтня 2015 року належним чином виконувала повноваження секретаря сільської ради і отримувала заробітну плату, не змогла виконувати посадові обов`язки та перебувала у вимушеному прогулі.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції помилково застосував статтю 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому що до спірних правовідносин потрібно застосовувати пункт 4 частини першої статті 26 цього Закону.

Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не надано оцінки діям ОСОБА_3 , не враховано те, що відповідач визнав позов та підтвердив у ньому всі обставини, а тому позивачка відповідно до норм КАС України не повинна доводити ці обставини виключно документами. Суди не вказали, якими саме документами позивачка повинна підтвердити обставини і чому саме ці документи є належними і допустимими відповідно до частини четвертої статті 70 КАС України.

Просив суд проводити розгляд справи за участі позивачки або її представника.

Позиція інших учасників справи.

Заперечення на касаційну скаргу від відповідача до суду не надходили, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Клопотань про розгляд справи за його участі до суду не надходило.

Рух касаційної скарги.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 , на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року.

15 грудня 2017 року припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду.

На виконання пп. 4 п. 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15 грудня 2017 року, дану касаційну скаргу разом з матеріалами адміністративної справи передані на розгляд Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, для касаційного провадження №К/9901/1674/18 (адміністративна справа № 450/1360/16-а) визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду щодо розгляду даної касаційної скарги у наступному складі: судді - доповідача - Шарапи В. М., суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року № 712/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шарапи В.М.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: судді - доповідача Загороднюка А.Г., суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 18 вересня 2019 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.

Відповідно до рішень Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04 серпня 2015 року та від 17 серпня 2015 року ОСОБА_2 обрано секретарем відповідної сільської ради.

ОСОБА_3 усунуто з посади секретаря сільської ради, а на вказану посаду призначено ОСОБА_2 , проте перша скористалась своїм правом та оскаржила відповідне рішення органу місцевого самоврядування до суду.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року визнано недійсним та скасовано рішення позачергової сесії Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 04 серпня 2015 року в частині оголошення недовіри секретарю Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Макаришин Н. В. та зняття її з посади.

ОСОБА_3 реалізуючи вказане рішення суду, яке є обов`язковим до виконання на всій території України, приступила до виконання обов`язків секретаря сільської ради, що стало причиною відсутності у ОСОБА_2 можливості на виконання обов`язків секретаря сільської ради.

Не погоджуючись усуненням з посади, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Релевантні джерела права й акти їх застосування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частина другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини сьомої статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Пункт 6 частина перша стаття 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини другої статті 257 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування врегульовані Законом України від 7 червня 2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (тут і далі наводиться в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), відповідно до статті 1, частини першої статті 2 якого служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону посадами в органах місцевого самоврядування є:

виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою;

виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

За змістом частини першої статті 10 цього ж Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду секретаря сільської, селищної, міської ради здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

Крім того, за правилами пункту 4 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради здійснюється виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Статтею 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Предметом судового розгляду у даній справі є визнання протиправними дій Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в процесі усунення ОСОБА_2 з посади секретаря ради.

Верховний Суд зазначає, що протиправний характер дії або бездіяльності передбачає, що в результаті їх скоєння порушено заборони, не виконуються зобов`язання, встановлені нормою права. Особливість конфлікту особистості з державою, яка виражається у формі правопорушень, полягає у протиправних діях суб`єктів, діях, що суперечать нормам права, забороняють певну поведінку або зобов`язують до активності.

Будь-яка поведінка суб`єкта може вважатися правомірною (дозволеною) або протиправною - такою, що порушує заборону та потребує припинення і застосування примусових заходів відповідальності. З цього правила законом можуть бути встановлені винятки, коли певна поведінка, що за законом формально є протиправною, може не спричинити відносин юридичної відповідальності.

Суд зазначає, що позивачка не вказує, які саме дії вчинено відповідачем щодо її усунення з посади секретаря ради, а лише вказує, що колишня секретар ОСОБА_3 у супроводі її знайомих міліціонерів погрозами та шантажем відібрала печатку, ключі та вигнала ОСОБА_2 з кабінету при цьому ОСОБА_3 заявила, що її поновлено на посаді.

Враховуючи позовні вимоги та їх обґрунтування, суд зазначає, що позов є необґрунтованим, оскільки позивачкою не вказано, якими саме діями Кротошинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області усунуто її з посади секретаря сільської ради.

Отже, Верховний Суд уважає, що мають місце визначені статтею 351 КАС України підстави для зміни мотивувальної частини оскаржуваних судових рішень і касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Судові витрати.

З огляду на те, що Верховним Судом не змінено судові рішення в частині остаточного їхнього висновку по суті позовних вимог, тому розподіл судових витрат за розгляд касаційної скарги, не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Змінити мотивувальну частину постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі №450/1360/16-а з підстав, зазначених у цій постанові.

3. В іншій частині постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року у справі №450/1360/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді Л.О. Єресько

В.М. Соколов