Справа № 400/2087/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2019 р. справа № 400/2087/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач або Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати відповідача при проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, врахувати базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 22.12.2010 року;

- встановити відповідачу строк подання звіту про виконання судового рішення.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Дане клопотання позивача судом не розглядалося по суті, так як відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року протиправно не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з тим, що індексація нараховується та виплачується в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, з 01.01.2016 року збільшилось грошове забезпечення військовослужбовців за рахунок щомісячних премій і в першу чергу в межах бюджетних асигнувань сплачувались грошове забезпечення військовослужбовцям, винагороди за безпосередню участь в АТО чи інших заходах, розрахунки зі звільненими військовослужбовцями, грошова допомога для оздоровлення, відповідач керувався ст. 5 Закону України "Про індексацію доходів населення" та роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Крім того, відповідач зазначає, що оскільки позивача виключено із списків особового складу та проведено з ним всі необхідні розрахунки при звільненні відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 282 від 21.09.2018 року, позивач повинен захищати своє право щодо не нарахування та не виплати індексації за певний період шляхом оскарження вказаного наказу.

Ухвалою від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивач у період з 17.10.1996 року по 21.09.2018 року проходив військову службу у Збройних Силах України.

В період з 12.05.2008 року по 21.09.2018 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 30-РС від 17.09.2018 року позивач був звільнений з військової служби у запас відповідно до підпункту "к" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення окремих питань проходження громадянами військової служби" від 05.04.2018 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 282 від 21.09.2018 року позивач виключений із списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення.

При звільненні з військової служби, позивачу не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

13.06.2019 року позивач звернувся до відповідача із запитом на інформацію, в якому просив повідомити причини невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Відповідач листом № 1/1/189 від 19.06.2019 року на звернення позивача повідомив про відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік відповідно до роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року та відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Разом з листом відповідач надав довідку про виплату індексації грошового забезпечення за 2015 рік, відповідно до якої індексація за грудень 2015 року не виплачена у зв`язку з відсутністю фінансування.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон № 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами ст. 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на ст. 5 Закону № 1282-ХІІ, згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв`язку з цим індексації з дати, з якої позивач просить нарахувати індексацію, вказана норма не містить.

Аналогічний висновок підтверджується постановою Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 825/874/17.

Крім того, така позиція узгоджується з практикою Європейського Суду.

Так, при розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв`язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та ЗУ "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Тобто, аргументи відповідача про відсутність механізму реалізації законодавчого положення, відсутність бюджетних асигнувань та відсутність коштів, як причина невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, оскільки вони мають рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

Крім того, щодо посилань відповідача на правову позицію П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 400/255/19, відповідно до якої захист порушених прав військовослужбовця необхідно здійснювати шляхом оскарження наказу про виключення із списків особового складу в частині щодо недорахування та не випали індексації грошового забезпечення, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовної вимоги, в якій позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 22.12.2010 року, суд зазначає наступне.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів населення.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 22.12.2010 року по 21.09.2018 року позивач працював на посаді начальника складу Військової частини НОМЕР_1 , яка була незмінною як і посадовий оклад до 28.02.2018 року, що підтверджується записами у посвідченні прапорщика № НОМЕР_2 від 12.12.1997 року та військовому квитку № НОМЕР_3 від 15.06.1994 року.

Суд погоджується з доводами позивача, що оскільки посадовий оклад за посадою начальника складу позивачу був встановлений з дати призначення на посаду (22.12.2010 року), то базовим місяцем, з якого нараховується індексація є січень 2011 року, тобто наступний місяць після призначення на посаду.

Відповідач доводи позивача не спростував, лише зазначив у листі від 19.06.2019 року: "... Стосовно питання: "який базовий місяць встановлений для виплати індексації грошового забезпечення після призначення на посаду начальника складу (22.12.2010 р.)" немає можливості відповісти у зв`язку з тим, що всі підтверджуючі документи за вказаний період передані до Державного архіву м. Одеса."
Таким чином, маються підстави для визначення базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 27.02.2018 року - січень 2011 року.

У позовній заяві позивач, також, просить встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк подання звіту про виконання судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищезазначену статтю, встановлення судового контролю є правом суду, а не обов`язком, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю.

Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність дій відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 ч. 1 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2011 року.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз