Справа № 621/2392/19
Суддя: Бородавка К. П.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №621/2392/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бородавки К.П., за участю секретаря судового засідання Єрмоленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ПП 2-го батальйону 2-ї роти УПП в Харківській області сержанта поліції Рєпіна Даниїла Ігоровича про скасування постанови серії НК №482458 у справі про адміністративне правопорушення від 15.08.2019, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить: - скасувати постанову серії НК №482458 від 15.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн; - закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.08.2019 інспектором ПП 2-го батальйону 2-ї роти УПП в Харківській області сержантом поліції Рєпіним Даниїлом Ігоровичем (далі відповідач) було винесено оскаржувану постанову відносно позивача, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України за те, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, чим порушив п.п.8.4 «г» ПДР України.

Позивач вказує на те, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, відзив на позов не надав.

Враховуючи, що відповідачем не надано ані доказів на підтвердження поважності причини його неявки в судове засідання, ані клопотання про відкладення судового засідання, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, судовий розгляд справи відповідно до ч.9 ст.205 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.229 КАС України не здійснюється.

Судом встановлені такі обставини спірних правовідносин.

15.08.2019 відповідачем відносно позивача винесена оскаржувана постанова серії НК№482458 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови позивач 15.08.2019 о 17.44 годині, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові перехрестя проспекту Гагаріна, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16, чим порушив п.п.8.4 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.9). До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. В зазначеній постанові маються зауваження позивача про незгоду з постановою та те, що його пояснення не прийняті інспектором до уваги (а.с.9).

Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права.

За приписами ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР).

За приписами п.г) п.8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), до дорожніх знаків відносяться наказові знаки; які показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

За приписам п.5 вказаних ПДР знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них; відноситься до інформаційно-вказівного знаку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За висновком Конституційного Суду України, наведеним в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі №1-11/2015, положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Одночасно у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Приписами ч.5 ст.258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючи наведені висновки Конституційного Суду України та норми КУпАП, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, доводи позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху є слушними та заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Приписами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення згаданої статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, приписи якої мають імперативний характер, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача; у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд констатує, що:

- відповідачем - суб`єктом владних повноважень не надано до суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема, доказів на підтвердження порушення позивачем знаку 5.16, з урахуванням п.г) п.8.4 ПДР; про існування відповідних доказів в оскаржуваній постанові не зазначено;

- зміст викладеного в спірній постанові порушення не дозволяє дійти висновку, яким чином позивачем порушений знак 5.16, з урахуванням п.г) п.8.4 ПДР, по якій саме смузі їхав позивач та по якій смузі мав їхати;

- оскаржувана постанова в порушення приписів ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис викладеного порушення, та відомостей про надання пояснень чи відмови від їх надання особою, відносно якої складена така постанова;

- доводи позивача, наведені в позовній заяві, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Між тим, суд вжив заходів для повного і всебічного розгляду даної справи, повідомив відповідача і роз`яснив його право на подання відзиву та доказів, чим відповідач не скористався.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведена правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Керуючись статями 2, 77, 205, 238, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора ПП 2-го батальйону 2-ї роти УПП в Харківській області сержанта поліції Рєпіна Даниїла Ігоровича (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, 315А) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №482458 від 15.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн , справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.П. Бородавка