Справа № 420/3124/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3124/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі № 420/3124/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію, -

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію.

На зазначене судове рішення Головним управління ДФС в Одеській області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 1152,60 грн. Роз`яснено, що наслідком не усунення вказаних недоліків апеляційної скарги є винесення ухвали про повернення апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України.

19 серпня 2019 року, на виконання зазначеної ухвали суду, ГУ ДФС в Одеській області подано клопотання про відстрочення сплати судового збору із посиланням на відсутність коштів на теперішній час, що зумовлює неможливість сплати судового збору за подання скарги. На підтвердження вказаних доводів скаржником подано копію листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області «Про надходження документів щодо безспірного списання» № 10-08/3979 від 14.09.2019 року.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення вказаного клопотання, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, умовою для звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Крім того, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити, звільнити від сплати або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, вказані у клопотанні доводи апелянта не вказують на наявність підстав для відстрочення сплати судового збору та невиконання вимог законодавства стосовно обов`язковості сплати судового збору для осіб, на яких не поширюються визначені Законом України "Про судовий збір" пільги при сплаті судового збору.

З приводу заявленого клопотання суд також зауважує, що органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Отже, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Крім того, звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду однієї із сторін поставить у нерівне становище іншу сторону, що буде порушенням принципу рівності сторін, оскільки у відповідності до ст.129 Конституції України та ст.2 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Сплата судового збору, згідно ст. 296 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року "Надточій проти України", принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Подана заявником копія листа не містить відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок органу фіскальної служби коштів, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджує виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж певного строку.

Проаналізувавши доводи клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо строку, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали недоліки апеляційної скарги не усунуто.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог ст. 296 КАС України, застосовується положення ст.169 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги - не надав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, підставі для відкриття апеляційного провадження - відсутні, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 169 КАС України підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 329 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі № 420/3124/19 - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.