Справа № 806/2116/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2116/18

Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

27 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 03 червня 2019 року о 10:47, повний текст якого виготовлено 10 червня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року по адміністративній справі №806/2116/18.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року. Скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року та ухвалено нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №3708/03-17 від 20 квітня 2018 року "Про відмову в перерахунку пенсії" та зобов`язано відповідача провести з 01.10.2017 перерахунок та виплачувати йому пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення заяви та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло 25.04.2019 у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019. Відтак, відповідачем в межах спірних відносин не порушено вказаного права позивача, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року на момент його ухвалення є законним та обґрунтованим.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2019 замінено відповідача - Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, особою з інвалідністю 3-ї групи, перебуває на обліку в Бердичівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області як пенсіонер та отримує пенсію по інвалідності.

Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 10.06.2015, безтерміново, та визначено, що захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісію серії 12ААА № 213230 від 23.06.2015.

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського об`єднаного управління ПФУ в Житомирській області із заявою про перерахунок пенсії. У вказаній заяві позивач, посилаючи на ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просив провести з 01 жовтня 2017 року йому перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідально до ч. 3 ст. 59 вищезгаданого Закону.

Листом від 20.04.2018 за вих. №3708/03-17 Бердичівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 не має підстав. При цьому відповідачем указано на те, що безпосередню участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач приймав в період військових зборів, в результаті чого був визнаний особою з інвалідністю, а не в період проходження дійсної строкової служби.

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.04.2018 за №3708/03-17, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018, в задоволені адміністративного позову відмовлено. Підставою для відмови у задоволення позовних вимог слугував висновок про те, що підстави для перерахунку пенсії позивачу з 01.10.2017 року відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження строкової військової служби.

Рішенням Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 положення ч.3 ст.59 Закону №796-XII в частині "дійсної строкової" визнано неконституційним.

17.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018.

В обґрунтування вказаної заяви позивача зазначив, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 він має право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" адже підставою для відмови позивачу у задоволенні позову слугувало положення норми, яка визнано неконституційним, у зв`язку з чим просить переглянути за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 позивач отримав право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2017.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Верховний Суд в ухвалах від 08.05.2018 у справі №820/1148/18 та від 21.05.2018 у справі №816/1159/18 дійшов висновку про те, що право на обчислення пенсії по інвалідності згідно з ч.3 ст.59 Закону № 796-XII виникає у особи лише за наявності у сукупності трьох умов:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

У відповідності до вказаної правової позиції рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 відмовлено у задоволенні позову з огляду те, що згідно зі встановленими у справі обставинами позивач не відповідає умові, зокрема, щодо участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Рішенням Конституційного Суду № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII в частині "дійсної строкової", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди під час обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У резолютивній частині рішення № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 зазначено, що словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону №796-XII, визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 . При цьому вказане рішення не має зворотної сили.

У період з 01.10.2017 до 25.04.2019 словосполучення "дійсної строкової служби", що містилося в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, було чинним.

Таким чином, висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 не можуть бути підставою для перерахунку та виплати пенсії позивачу в період з 01.10.2017 до 25.04.2019 відповідно до заявлених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі п.1 ч.5 ст.361 КАС України. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин правової норми, яка визнана неконституційною, оскільки вона втрачає силу з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України та не має зворотної сили.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, з урахуванням положень законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 відсутні, тому заява позивача про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, при цьому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 липня 2018 року по адміністративній справі №806/2116/18.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.