Справа № 440/2995/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2995/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про

- визнання протиправними дій Кобеляцького ОУПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні, починаючи з 17.05.2019 перерахунку та виплати пенсії на підставі частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язання Кобеляцьке ОУПФУ перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 17.05.2019.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. У зв`язку з винесенням вказаного рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19), позивач звернувся до Кобеляцького ОУПФУ із заявою про обчислення та виплату основної державної пенсії по інвалідності, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та вказаного вище рішення Конституційного Суду України. Водночас, за твердженням позивача, пенсійним органом протиправно відмовлено в проведенні такого перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 19.08.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України. Надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду позовної заяви та її копії, оформленої відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням в якості відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як правонаступника Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (зазначити повне найменування управління, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, його офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти).

27.08.2019 позивач надав до суду позовну заяву та її копію із зазначенням в якості відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, його місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду, відомих номерів засобів зв`язку, чим фактично виконав вимоги ухвали суду від 19.08.2019.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 02.09.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

19.09.2019 до суду надійшов відзив ГУПФУ в Полтавській області на позовну заяву, який вмотивований тим, що 17.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку розміру пенсії на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (зі змінами) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Листом від 21.05.2019 за вихідним №3900/05 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок пенсії буде проведений після надходження роз`яснень Міністерства соціальної політики України щодо порядку виконання рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19). На запит Пенсійного фонду України Міністерством було роз`яснено, що особи набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 після внесення відповідних змін до зазначених нормативно-правових актів. Лише 26.06.2019 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №543 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, якою внесені зміни, зокрема, до пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210. Як наслідок рішенням від 03.07.2019 №38 позивачу здійснено перерахунок розміру пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Відтак, підстави для зобов`язання управління перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 17.05.2019 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню /а.с. 46-48/.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

17.05.2019 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив перерахувати та виплачувати йому пенсію, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) /а.с. 65/.

Листом від 21.05.2019 №3900/05 пенсійний орган проінформував ОСОБА_1 про те, що Другим сенатом Конституційного Суду України 25.04.2019 прийнято рішення №І-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначено, що оскільки рішення №І-р(ІІ)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання, з зазначеного питання Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики України. Указано, що заява ОСОБА_1 про перерахунок пенсії буде розглянута після надходження відповіді з Міністерства соціальної політики України /а.с. 66/.

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною 3 зазначеної статті (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017) було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Отже, вимога частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25.04.2019.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Згідно з довідкою Сер 10 ААА №206776 від 16.09.2014 позивачу вперше встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, отримане при виконанні обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС /а.с. 13/.

Відповідно до довідки Новосанжарського районного військового комісаріату від 07.05.2018 №61909 та військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.08.1986 по 11.09.1986 /а.с. 10, 62-63/.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 5 статті 45 названого Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

За змістом абзацу п`ятого пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7.07.14 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.05 за №1566/11846, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Як свідчать матеріали справи, 17.05.2019 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок його пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до вимог частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) /а.с. 65/.

Проте, з наявних у справі матеріалів пенсійної справи позивача судом не встановлено здійснення уповноваженим пенсійним органом фактичного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17.05.2019.

Натомість, у матеріалах справи мається лише лист пенсійного органу від 21.05.2019 №3900/05, який, на переконання суду, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. У вказаному листі пенсійний орган лише вказує, що заява позивача про перерахунок пенсії буде розглянута після надходження відповіді з Міністерства соціальної політики України, що свідчить виключно про інформаційний зміст вказаного листа та, як наслідок, про відсутність прийнятого в установленому порядку рішення уповноваженого пенсійного органу за вказаною заявою позивача.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позов на рішення від 03.07.2019 №38, яким позивачу вже проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", судом оцінюють критично, оскільки зважаючи на проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 саме з 01.07.2019, суд доходить висновку, що такий перерахунок проводився не за заявою останнього про перерахунок пенсії від 17.05.2019.

Таким чином, на переконання суду, в спірному випадку має місце допущення відповідачами не протиправних дій, а протиправної бездіяльності, що виразилася у фактичному не розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17.05.2019.

З огляду на це, суд вважає за доцільне на підставі положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою належного захисту прав ОСОБА_1 вийти за межі його позовних вимог про визнання дій протиправними та визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у фактичному не розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17.05.2019.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 на підставі частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 17.05.2019, то суд також не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на передчасність таких вимог, оскільки наявні у справі матеріали пенсійної справи не містять доказів фактичного розгляду уповноваженим пенсійним органом заяви позивача про перерахунок пенсії від 17.05.2019 та прийняття за її результатами останнім рішення про відмову у проведенні такого перерахунку пенсії.

А тому, враховуючи, що відповідач не відмовляв позивачу у перерахунку пенсії за його заявою від 17.05.2019 та фактично станом на момент розгляду справи по суті не здійснив розгляду вказаної заяви, суд вважає за доцільне на підставі положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою належного захисту прав ОСОБА_1 вийти за межі його позовних вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії та зобов`язати останнього здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17.05.2019 з прийняттям відповідних рішень.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36040, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як правонаступника Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що виразилася у не розгляді заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 17 травня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як правонаступника Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 від 17 травня 2019 року про перерахунок пенсії з прийняттям відповідного рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава