Справа № 9901/292/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/292/19

Провадження № 11-543заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Яроша Д. В.,

представників скаржника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Білопольської Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року (у складі колегії суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Гончарової І. А., Олендера І. Я., Шипуліної Т. М.),

УСТАНОВИЛА:

27 травня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов позов ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), в якому позивачка просила визнати протиправною бездіяльність Комісії, що полягає у непризначенні та непроведенні в межах кваліфікаційного оцінювання її співбесіди та зобов`язати відповідача призначити та провести в межах кваліфікаційного оцінювання співбесіду.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_3 подано клопотання про забезпечення позову (з урахуванням уточнень від 30 травня 2019 року) з такими вимогами:

1) заборонити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Голові Державної судової адміністрації Холоднюку Зеновію Васильовичу, Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_27 та будь-яким іншим особам чинити перешкоди у виконанні:

а) ОСОБА_8 - повноважень члена та Голови ВККС;

b) ОСОБА_9 - повноважень як члена і заступника Голови ВККС;

с) ОСОБА_28, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - повноважень членів ВККС;

2) зупинити дію наказу Голови Державної судової адміністрації Холоднюка Зеновія Васильовича № 156/к від 06 травня 2019 року про призначення ОСОБА_6 членом ВККС;

3) зупинити дію наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_29 № 191/к від 04 квітня 2019 року про призначення ОСОБА_16 членом ВККС;

4) зобов`язати членів ВККС, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 виконувати свої функції, передбачені Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів», у відповідності до цього Закону.

Необхідність забезпечення позову позивачкою обґрунтовувалася тим, що вона має намір пройти всі етапи кваліфікаційного оцінювання з метою подальшого здійснення правосуддя в якості судді. На думку позивачки, такий її законний інтерес кореспондує обов`язку відповідача, адже саме Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання суддів (пункт 7 частини першої статті 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Отже, виконання ВККС функцій, покладених на неї Законом України «Про судоустрій і статус суддів», фактично є необхідною передумовою для завершення кваліфікаційного оцінювання позивачки. Остання обґрунтовує загрози блокування роботи Комісії (у зв`язку з діями третіх осіб, що спрямовані на припинення повноважень її членів) та вважає, що співмірним та ефективним способом забезпечення позову будуть зобов`язання всіх членів Комісії виконувати функції, передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у відповідності до цього закону.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено членам ВККС ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9, ОСОБА_25 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 протягом строку визначеного Законом України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, яка діяла на час їх обрання (призначення) на термін їх обрання (призначення), ухилятися від здійснення ними повноважень відповідно до норм цього Закону.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив із того, що невжиття певних заходів може позбавити позивачку на ефективний захист її порушеного права, за захистом якого вона звернулась.

Доцільність застосованого судом заходу забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивач як суддя, перебуває у стані кваліфікаційного оцінювання тривалий час, проведення якого сповільнено станом відповідача, який як колегіальний орган складається з членів Комісії, сумісна діяльність яких є запорукою належного виконання функцій цього органу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 05 червня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року.

Обґрунтовуючи право на звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року, скаржник зазначає, що має право на апеляційне оскарження зазначеної ухвали як особа, яка не була учасником справи, однак суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та обов`язки, в сенсі забезпечення неупередженого розгляду справ, у тому числі за позовами ОСОБА_4 щодо повноважень членів ВККС та розгляду питання його переведення компетентними особами згідно з законом.

Зокрема, згідно з порядком денним, розміщеним на офіційному сайті ВККС на 11 червня 2019 року призначено засідання Комісії з вирішення питання про рекомендування судів Верховного Суду України, Вищого адміністративного суду України, Вищого господарського суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для переведення на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня без конкурсу.

Також скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову чинить тиск на суддів Окружного адміністративного суду міста Києва та впливає на розгляд справ щодо повноважень членів ВККС, які перебувають на розгляді у цьому суді.

Вирішуючи питання про наявність у ОСОБА_4 права на звернення до суду з апеляційною скаргою, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких положень законодавства, судової практики та міркувань.

Утвердження правової держави відповідно до положень статті 1, частини третьої статті 8, статті 55 Конституції України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з телеологічного тлумачення частини першої статті 293 КАС України, суд вважає, що право на оскарження в апеляційному порядку рішення у справі, в якій особа не брала участі, надається, коли саме у цій справі дослідження судом підстав, предмету позову та відповідних доказів призвело до вирішення питання про її права, свободи, інтереси або обов`язки. Саме таке розуміння цієї норми запобігає зловживанню процесуальними правами осіб, які не брали участі у справі, на оскарження рішення в апеляційному порядку.

Отже, особа, яка не брала участі у справі має бути суб`єктом правовідносин, у яких виник конкретний юридичний спір. У публічно-правових спорах фізичної особи із суб`єктом владних повноважень такий спір виникає у зв`язку з виконанням або невиконанням суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій відносно цієї особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України). Таке тлумачення частини першої статті 293 КАС України кореспондує сталій концепції захисту індивідуально виражених прав, яка застосовується адміністративними судами.

У постанові Верховного Суду України від 23 травня 2017 року у справі № 800/541/16 підкреслено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Саме з цього випливає право особи, яка не брала участі у справі, оскаржити судове рішення в апеляційному порядку.

Предметом розгляду у справі № 9901/292/19 є бездіяльність ВККС, яка полягає у не призначенні та не проведенні співбесіди в межах кваліфікаційного оцінювання позивачки. Таке її право жодним чином не знаходиться у юридичному конфлікті із правом ОСОБА_4 на переведення на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня без конкурсу.

З аналізу викладених вище положень законодавства вбачається, що право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, ОСОБА_4 вважає, що він, як особа, яка не брала участі у справі, має право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року, оскільки зазначеною ухвалою він позбавлений права на розгляд питання про його переведення як судді Вищого адміністративного суду України органом, що створений згідно із законом.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що заінтересованість особи, яка не брала участі у справі та звертається з апеляційною скаргою, повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що оскаржуване рішення суду має реальні правові наслідки для неї.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Дії/бездіяльність та/або рішення ВККС, а також пов`язане з цим питання наявності/відсутності повноважень окремих членів ВККС стосовно переведення ОСОБА_4 з посади судді Вищого адміністративного суду України до іншого суду того самого або нижчого рівня без конкурсу може бути предметом розгляду у справі за його позовом до адміністративного суду.

До того ж, на час постановлення оскаржуваної ухвали та подання апеляційної скарги на неї, відсутні судові рішення, які б набрали законної сили, та встановлювали факт відсутності у членів ВККС повноважень.

Оцінюючи аргументи скаржника, суд має перевірити чи не порушуються оскаржуваною ухвалою його законні інтереси.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово застосовував критерії, які дозволяють виявити наявність або відсутність охоронюваного законом інтересу в особи, яка звертається за судовим захистом. Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який:

- має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права;

- пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

- є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

- є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу або скаржнику.

- порушений суб`єктом владних повноважень.

Скаржником не доведено, в чому полягає порушення його інтересів в результаті постановлення оскаржуваної ухвали. Наявність у скаржника загального інтересу у розгляді питання про переведення судді до іншого суду органом, що створений згідно з законом не свідчить про те, що такий інтерес є порушеним суб`єктом владних повноважень (відповідачем у справі) в результаті постановлення оскаржуваної ухвали.

Водночас твердження скаржника, що ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року чинить тиск на суддів Окружного адміністративного суду міста Києва при вирішенні справ, предметом розгляду яких є встановлення наявності чи відсутності повноважень членів ВККС, ґрунтуються виключно на припущеннях. Питання наявності чи відсутності тиску на суд вирішуються в рамках дисциплінарного та/або кримінального провадження, і не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді.

Суд окремо звертає увагу, що в частині вимог заяви про забезпечення позову, які стосувались дій скаржника, позивачці відмовлено. Отже, жодних правових наслідків (зміни або звуження прав, свобод або встановлення обов`язків) для скаржника в результаті постановлення ухвали в цій частині не виникло.

Відтак відсутність переконливих доводів та доказів на їх підтвердження про те, що встановлені ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року заходи забезпечення позову відповідно до норм процесуального законодавства впливають на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 , не дає права останньому на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись статтями 241-243, 266, 305, 308, 310, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Закрити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2019 року в адміністративній справі № 9901/292/19 за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук В. В. Пророк

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

М. І. Гриців О. М. Ситнік

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

Л. М. Лобойко