Справа № 201/7110/19
Суддя: Кухтін Г. О.
Дата ухвалення: 2019-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/7110/19
Провадження № 2-а/202/163/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Кишковар Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2019 року справа розподілена судді Кухтіну Г.О.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП Національної поліції старшого сержанта поліції Кравченка В.І. серії БР № 499557 від 12 червня 2019 року його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Згідно оскаржуваної постанови 12 червня 2019 року о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись на 474 км. а/д Н-08 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був заблокований задній аварійний вихід, чим порушив вимоги ДСТУ 3649 та підпункт 31.1. ПДР України.

Вважає, що вищевказана постанова винесена упереджено та необґрунтовано. Так, в порушення вимог закону в постанові не вказано відомостей про технічний засіб, на який було здійснено фото або відеозапис правопорушення і правильного місця його вчинення; транспортний засіб працівниками поліції не оглядався та останніми взагалі проігноровано дані, які містяться у протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу № 00791-00097-19 від 18 січня 2019 року, згідно якого транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано технічно справним. Враховуючи викладене, просив суд скасувати постанову серії БР № 499557 від 12 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився. Згідно заяви, поданої через канцелярію суду, позовні вимоги підтримав, просив розглядати без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, правом надіслання суду відзиву на позовну заяву не скористалися.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що 12 червня 2019 року поліцейським Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП Національної поліції старшим сержантом поліції Кравченко В.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 499557. Згідно вказаної постанови 12 червня 2019 року о 18 годині 15 хвилин, позивач ОСОБА_1 , рухаючись на 474 км. а/д Н-08 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого був заблокований задній аварійний вихід, чим порушив вимоги ДСТУ 3649 та підпункт 31.1. ПДР України.

Разом з тим, дослідивши складену постанову серії БР № 499557 від 12.06.2019 року та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото або відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин, в постанові не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, поліцейським Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП Національної поліції старшим сержантом поліції Кравченко В.І. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Належні доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачі в судове засідання не з`явилися, що свідчить про відсутність наміру останніх безпосередньо доказувати правомірність свого рішення в судовому засіданні та про явну зневагу до суду.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 499557 від 12 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню.

Керуючись статтями 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, ), поліцейського Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції старшого сержанта поліції Кравченка Володимира Івановича (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 499557 від 12 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень, - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Г.О. Кухтін