Справа № 450/2305/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№857/7029/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Красневича Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року про закриття провадження у справі №450/2305/17 (головуючий суддя Клименко О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення надбавки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованої особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до довідки про реабілітацію № 4/4-131 від 13.03.2000 року позивача було реабілітовано на підставі статті 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати на користь ОСОБА_1 як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з 22.04.2012 року з урахуванням проведених виплат.

26.01.2016 року позивачем пред`явлено виконавчий лист до виконання до Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області. 01.02.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

07.06.2017 року Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Львова видало позивачу довідку №1595/10-26 про здійснення нарахування надбавки до пенсії за період з 22.04.2012 року по 31.05.2017 року в сумі 11519,07 грн., з урахуванням проведених виплат, проте виплату зазначеної суми на виконання виконавчого листа від 31.07.2014 року не здійснило.

У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача нарахованої з 22.04.2012 року по 31.05.2017 року надбавки в сумі 11519,07 грн. як члену сім`ї політично репресованої.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що згідно рішення апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 року було зобов`язано органи пенсійного фонду нарахувати та виплачувати надбавку до пенсії позивача Рішення в частині нарахування відповідачем виконано, однак виплати не здійснювались, що підтверджено відзивом поданим відповідачем в справі. Станом на час подання позову в суд заборгованість за нарахованими виплатами відповідача перед позивачем становить 11519,07 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Фактично відповідач сам визнає факт невиплати нарахованої надбавки, однак суд не прийняв до уваги даний факт, обмежившись лише твердженням про неправильний спосіб захисту. Оскаржуваним рішенням суд підтверджує існування спору, однак вважає що це не є публічно-правовий спір та водночас зазначає, що даний спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції, однак ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду в даній справі було встановлено що вказаний спір належить до юрисдикції адміністративного суду, тому в даному випадку суд першої інстанції свідомо самоусунувся від вирішення справи по суті спору, прийнявши оскаржувану ухвалу Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач звертаючись із цим позовом фактично просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 року по справі №2а-4043/12 (провадження №2-а/1316/337/12), якою зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати на користь ОСОБА_1 як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22 квітня 2012 року з урахуванням проведених виплат.

Тобто, предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої з 22.04.2012 року по 31.05.2017 року 11519,07 грн. надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованої.

Судом встановлено з матеріалів справи, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 року по справі №2а-4043/12 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2012 року у справі №2а-4043/12 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про нарахування та виплату грошової допомоги як реабілітованому громадянину з 01 січня 2012 року по 21 квітня 2012 року залишено без розгляду.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 надбавки до пенсії як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неправомірними.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати на користь ОСОБА_1 як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22 квітня 2012 року з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаної постанови Пустомитівським районним судом Львівської області 31 липня 2014 року видано виконавчий лист.

01 лютого 2016 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Листом управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області від 05.04. 2016 року №2581/06-12 повідомлено ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області про проведення перерахунку надбавки до пенсії ОСОБА_1 , як члену сім`ї політично репресованого в розмірі п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 22 квітня 2012 року з урахуванням проведених виплат.

Щодо виплати вищевказаної надбавки повідомило, що Державним бюджетом України та бюджетом Пенсійного фонду України у 2012-2016 рр. не передбачено коштів на виплату надбавки до пенсії, як члену сім`ї політично репресованого в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

31 березня 2016 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

12 грудня 2016 року головним державним виконавцем Пустомитівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області при розгляді постанови про скасування процесуального документа ВП 49981683 від 12.12.2016 року встановлено, що дії державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження суперечать п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником частково виконано вимоги виконавчого документа в частині здійснення перерахунку надбавки до пенсії ОСОБА_1 , боржником не проводяться поточні нарахування надбавки та нарахована заборгованість боржником не виплачена у зв`язку із відсутністю відповідних фінансових ресурсів, у зв`язку з чим винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

Листом управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області від 30.12.2016 року №11490/10-23 повідомлено Пустомитівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, що ОСОБА_1 проведено перерахунок надбавки до пенсії як члену сім`ї, яку було примусово переселено в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком з 22.04.2012 року по 07.11.2013 року. Також зазначено, що відповідно до пп. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного Кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Згідно з наявними фінансовими ресурсами державного бюджету у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для виплат боргу по перерахунку пенсій за рішенням суду не передбачено.

Згідно з довідки Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Львів від 07.06.2017 року №1595/10-26 про здійснення нарахування на виконання рішення суду громадянці ОСОБА_1 за період з 22.04.2012 року по 31.05.2017 року нараховано 11519,07 грн. з урахуванням проведених виплат.

Закриваючи провадження суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з приписами абзацу першого частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини 4 статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням наведених вище норм законодавства, апеляційний суд вважає, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 року по справі №2а-4043/12 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати на користь ОСОБА_1 як члену сім`ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 22 квітня 2012 року з урахуванням проведених виплат, на виконання якої Пустомитівським районним судом Львівської області 31 липня 2014 року видано виконавчий лист, а 12 грудня 2016 року головним державним виконавцем Пустомитівського РВДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження (ВП № 49981683), відтак, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої з 22.04.2012 року по 31.05.2017 року 11519,07 грн. надбавки як члену сім`ї політично репресованої не є за своєю суттю публічно-правовою та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року про закриття провадження у справі №450/2305/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 01.10.2019р