Справа № 755/7860/19
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/7860/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва адміністративний позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Левчук Віталія Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просив скасувати постанову Інспектора УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Левчук Віталія Сергійовича від 07 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи тим, що 07травня 2019 року о 12 годині 00 хв. керуючи транспортним засобом «KIA» д.н.з. НОМЕР_1 з міста Бердичів по напрямку у бік м. Житомир, раптово помітив працівників поліції, який зупинив мій автомобіль за допомогою жезлу. Після зупинки працівником поліції було повідомлено про порушення ПДР, а саме що автомобіль рухався в межах населеного пункту з перевищенням швидкості, а саме зі швидкістю 87 км/год. Відповідач також повідомив, що факт порушення правил дорожнього руху було зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою «Трукам». Позивачем було заявлено ряд клопотань про недопустимість показів вказаного пристрою як належного доказу, оскільки всупереч твердженням відповідача, використання прибору проводилося не в автоматичному режимі, а в ручному, крім того вимірювання швидкості проводилось у складних метеумовах, а саме: йшов дощ та був невеликий туман, також вимога зупинки була дана на відстані не менше 100 метрів від працівників поліції, що підтверджує порушення правил користування радару.

20 травня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовному провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а тому просить у задоволені позову відмовити. Зокрема зазначив, що інспектором під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕАВ №1131215 від 07 травня 2019 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 262 КАС України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 07 травня 2019 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Левчук Віталієм Сергійовичем, винесено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1131215 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 07 травня 2019 року о 12 год. 04 хв. водій керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю 87 км/год при цьому порушив швидкісний режим на 37 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «трукан» 000771, чим порушив п. 12.4 ПДР, порушення швидкісного режиму в населеному пункт, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Результати фотофіксації лазерного вимірювача швидкості TruСam LTI 20/20, серійний номер ТС000771, на якому зафіксовано автомобіль позивача «КІА» державний номерний знак НОМЕР_1 , як такий, що перевищив встановленні Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Лазерний вимірювач швидкості TruСam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму. Прилад автоматично визнає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості TruСam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012. На підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСam LTI 20/20», який зареєстровано в державному реєстрі вимірювальної техніки за номером УЗ197/12.

Для TruСam встановлений міжповірочний інтервал в 1 рік, TruСam LTI 20/20 придатний до застосування відповідно до свідоцтва про перевірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13719, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ», яке чинне до 21 грудня 2019 року.

Наявність свідоцтва про перевірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruСam є вимірювальним приладом і його можна викориистовувати для фіксації перевищення швидкості.

Посилання позивача на обставину, що фіксація показників швидкості була здійснена в несприятливих погодних умовах, суд не бере до уваги, оскільки будь-які належні і допустимі докази, які б спростували правильність здійснення технічним засобом вимірювань швидкості, скаржником надано не було, крім того, з відеозапису долученого до відзиву на адміністративний позов встановлено, що 07 травня 2019 року під час зупинки транспортного засобу позивача та розгляду справи про адміністративне правопорушення, погодні умови без опадів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП визначає, що уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особив його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказом у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено права позивача, оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, за таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені доводи з приводу заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Левчук Віталія Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративного правопорушення, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 122, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Левчук Віталія Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя :