Справа № 219/9671/19
Суддя: Погрібна Н. М.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9671/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря судового засідання Мирошниченко О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції від 23.08.2019 року серія ДП18 за №674371, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 674371 від 23.08.2019 року інспектором поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Васильєвим Олегом Геннадійовичем, на місці зупинки автомобілю (м. Полтава, вул. Київське шосе, 60), на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Вважає накладене на нього стягнення необгрунтованим, незаконним та протиправним. Факт скоєння адміністративного правопорушення ним не був визнаний, про що було повідомлено на місці інспектору поліції Васильєву О.Г. та подано клопотання про розгляд справи за місцем його проживання відповідно до ст. 276 КУпАП для надання часу для підготовки до захисту своїх інтересів, надання доказів своєї невинуватості, можливості скористатись юридичною допомогою адвоката. Проте, в порушення норм статей 268, 276 КУпАП, інспектором поліції Васильєвим О.Г. було відхилено його клопотання, чим порушено його право на всебічний, повний, справедливий та об`єктивний розгляд справи. Вважає, що постанова інспектора поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва Олега Геннадійовича від 23.08.2019 року серія ДП18 за №674371 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, призначений судовий розгляд.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектор поліції Васильєв О.Г. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, 18.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просили повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та провести розгляд справи без участі представника УПП.

В обґрунтування відзиву, відповідач зазначив, що завданнями і функціями УПП у м. Полтаві ДПП (відповідно до розділу 2 Положення про Департамент Патрульної поліції, затвердженого наказом НП України від 18.11.2015 № 96 (далі - Положення) є реалізація державної політики у сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Так, позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: керуючи автомобілем «Skoda Octavia А5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтаві здійснив проїзд перехрестя вул. К. Шосе та вул. Грушевського на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001 року. Згідно п 8.7.3. ПДР сигнали світлофора мають такі значення: г) жовтий - забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Однак ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху. Відповідальність за дане порушення передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП - порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ... - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 425 грн.) У даному випадку до постанови додається відеофіксація правопорушення, що слугує доказом вини позивача. Із відеозапису вбачається - о 03год.52хв.21с. по вул. К. Шосе вмикається зелений миготливий сигнал світлофора; о 03год.52хв.24с сигнал світлофора змінюється на жовтий; о 03год.52хв27с вмикається червоний забороняючий сигнал світлофору; о 03год.52хв.35с перетин перехрестя на забороняючий сигнал світлофору здійснює автомобіль позивача. Після чого, патрульний автомобіль слідує за автомобілем порушника та зупиняє його.

Що стосується суті позовних вимог щодо не складення протоколу, то відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Позовні вимоги з приводу проведення розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, відповідач вважає безпідставними. Крім того, позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження. Під час розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його проживання, на що останній отримав вмотивовану відмову інспектора. Позивача було ознайомлено з доказами допущеного правопорушення, водій з правопорушенням був незгоден, однак надавати запис з відеореєстратора свого авомобіля водій з відмовився. Таким чином, відповідач вважає, що інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Отже, відповідач вважає, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані всі вимоги чинного законодавства України.

23.09.2019 року позивач надав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якого з викладеними відповідачем доводами та міркуваннями не погодився, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими, що не відповідають обставинам справи. В огрунтування відповідді зазначив, що ст. 276 КУпАП вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Згідно з частиною першою статті 268 кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Указані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише при дотриманні законних гарантій прав особи.

Позивач вважає, що інспектором в повній мірі не було дотримано порядок розгляду справи та не дотримані всі його права надані законом, оскільки справа про адміністративні правопорушення була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, між розглядом справи та винесенням постанови не існував часовий інтервал достатній для реалізації всіх прав, наданих законом.

Крім того, позивач вважає, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ДП18 № 674371 від 23.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності не містить доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а отже, провадження підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва О.Г. від 23.08.2019 року серія ДП18 за №674371 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 23.08.2019 року о 3.54 годині, керуючи автомобілем «Skoda Octavia А5» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Полтаві на регульованому перехресті вул. Київське шосе та вул. М.Грушевського проїхав на заборонний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним з принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість врахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі відсутності в постанові посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначених ст.251 КУпАП), які, у відповідності до статті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів у подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач категорично заперечує свою вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним 23.08.2019 року постанови серії ДП18 № 674371, суду не надав.

Відповідач в свою чергу, посилається на відеофіксацію вчинення позивачем правопорушення, а також на відеозйомку з нагрудної боді камери поліцейського, якою зафіксовано процедуру розгляду адміністративної справи, згідно якої як вважає, відповідач спростовуються доводи позивача викладені в позовній заяві.

Крім того, статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Окрім того, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст.ст.245,252,280,283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, інспектор поліції Васильєв О.Г. не мав право виносити постанову про накладення адміністративного стягнення на місті зупинки автомобілю, а повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, адже позивачем заперечувався факт скоєння правопорушення, та передати справу на розгляд уповноваженому органу (посадовій особі), за його місцезнаходженням, з розглядом його клопотань, роз`ясненням прав, наданням можливості скористатись правовою допомогою, дослідженням всіх наявних доказів тощо.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сама по собі одна лише постанова в справі про адміністративне правопорушення, коли позивач категорично заперечує не лише свою вину, а і розгляд такого правопорушення за його участю, та при відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем даного правопорушення, не є беззаперечним доказом того, що позивач ОСОБА_1 дійсно скоїв правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача в скоєнні правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП не доведена, а тому, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 20,77, 90, 229, 242, 246, 250, 286КАС України суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову інспектора поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Васильєва О.Г. від 23.08.2019 року серія ДП18 за №674371 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Погрібна