Справа № 665/1484/19
Суддя: Пилипенко І. О.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1484/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капралу поліції УПП в Тернопільській області Кривокульської Оксани Русланівни, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2019 року ОСОБА_2 О ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського капралу поліції УПП в Тернопільській області Кривокульської Оксани Русланівни, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1392469 від 04.08.2019 року винесену відповідачем у справі про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказував, що вважає дії поліцейського та постанову незаконними з підстав того, що при складанні постанови поліцейський не мав права виносити постанову про накладення адміністративного стягнення за місцем зупинки транспортного засобу, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року в справі № 5-рп/2015, повинен був скласти протокол та перед початком розгляду справи роз`яснити права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того вказував на незаконність використання вимірювального пристрою за допомогою якого було зафіксовано його швидкість.

У своєму відзиві на позовну заяву представник третьої особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - управління патрульної поліції в Тернопільській області просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що заявлені вимоги є безпідставними. Так 04 серпня 2019 року під час несення служби на а/д М-12 Стрий- Тернопіль- Кропивницький- Знам`янка за допомогою лазерного вимірювача швидкості TRUCAM LTI 20/20 ТС000764 було зафіксовано порушення п.12.9б ПДР України водієм транспортного засобу Hyunday H-1, який рухався в населеному пункті зі швидкість 102 км./год, що на 52 км. перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті. Вказане порушення було відповідним чином зафіксовано та водія транспортного засобу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Також відповідач у своєму відзиві вказує, що доводи позивача стосовно незаконності винесеної постанови не відповідають дійсності, вимірювальний засіб TRUCAM LTI 20/20 ТС000764 автоматично фіксує порушення та зберігає докази у внутрішніх файлах, які є захищеними від стороннього втручання, тому в даному випадку неможливо внесення недостовірної інформації до його пам`яті. У свою чергу вказаний вимірювальний пристрій пройшов відповідну сертифікацію та повірку, що дозволяє його використання для фіксації правопорушення. Крім того вказував, що доводи позивача, щодо незаконності винесення постанови на місці вчинення правопорушення з посиланням на рішення Конституційного суду від 26.05.2015 року не відповідає обставинам справи, оскільки вказане рішення Конституційного суду було прийнято до відповідних змін ст.ст. 33, 222, 258, 276 КУпАП. Вказаними змінами було у встановленому порядку доповнено перелік адміністративних правопорушень, що підлягають розгляду органами Національної поліції та визначено порядок розгляду цих справ, тому наведені у позовній заяви підстави для скасування постанови вважає необґрунтованими та просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного позову, відзиву на позовну заяву та надані сторонами докази в підтвердження своїх вимог так заперечень, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1392469 від 04.08.2019 року поліцейським роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кривокульською О.Р. 04.08.2019 року розглянуто матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті, яке зафіксоване не в автоматичному режимі за допомогою приладу TRUCAM LTI 20/20 ТС000764.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказував на те, що постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем адміністративного порушення, окрім застереження стосовно того, що швидкість керованого позивачем транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM LTI20/20 ТС000764 та розгляд справи було здійснено на місці вчинення правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року в справі № 5-рп/2015.

Вирішуючи дану справу в суд приходить до наступних висновків.

Так вимогами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону №3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.12.9 «б» ПДР України, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Частина 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, в т.ч. за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Доводи позивача на протиправність дій посадової особи відповідача під час складання постанови про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, спростовуються положеннями ст. 258 КУпАП, відповідно до якої розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що вказує на дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 341/91/17, яка відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

На виконання приписів КУпАП в оскаржуваній постанові є посилання на технічний засіб, яким здійснювалось вимірювання швидкості - TRUCAM LTI 20/20 ТС000664.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст. 251 Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З метою підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фіксацію лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС000664 швидкості автомобіля під керуванням позивачем.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903- 2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки, враховуючи що, нормами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 01.01.2016 року, повторне внесення до Реєстру приладів, яким до набуття чинності цього закону, видано сертифікат, не передбачено.

Даний прилад, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшов повірку.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/12178, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30 жовтня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 за номером ТС000664, яким зафіксовано перевищення ОСОБА_1 швидкості руху,- є придатним до застосування до 30 жовтня 2019 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення ПДР та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000664 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі.

Разом з тим, для підтвердження того, що транспортний засіб «Hyunday H-1,» державний номерний НОМЕР_1 04 серпня 2019 року здійснював рух по а/д М НОМЕР_2 Стрий- Тернопіль- Кропивницький- Знам`янка, що проходить через с. Смикивці до матеріалів справи надані роздруківки фотокарток з зображеннями файлу з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000664. Крім цього, надані докази встановлення на земельній ділянці знаку, яким допустима швидкість обмежена до 50 км/год. позначення населеного пункту.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач перевищив дозволену швидкість рухаючись саме в населеному пункті с. Смиківці, що є визначальним при застосуванні санкції передбаченої ч.3 ст. 122 КУпАП при порушенні позивачем максимально допустимої швидкості руху, як знаку 3.29 так і п.12.4 ПДР України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем доведена правомірність спірної постанови від 04.08.2019 року серії ЕАВ № 1392469 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка прийнята в межах наданих повноважень та на підставі закону.

Також, з наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, так як відповідачем надано достатньо доказів правомірності своїх дій та підтвердження наявності в діях позивача правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених сит. 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд приходить до висновку, що заявлений позов належним чином необґрунтований, вимоги позивача не доведені, тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 72-77, 241-244, 293, 295, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського капралу поліції УПП в Тернопільській області Кривокульської Оксани Русланівни, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко