Справа № 560/1324/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1324/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

24 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови №17/1022-1.18/1221-19 від 09 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови №17/1022-1.18/1221-19 від 09.04.2019 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено, а саме:

- визнано протиправним та скасовано припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.03.2019 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №17/1022-1.18/1221-19 від 09 квітня 2019 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ`єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

В апеляційні скарзі відповідач також зазначає, що під час проведення перевірки посадовими особами Управління було встановлено факт вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про що складено відповідний акт перевірки та протокол про вчинення правопорушення. Чим встановлено подію і склад правопорушення. Таким чином, під час притягнення позивача до відповідальності, у зв`язку із наявністю в діях ФОП ОСОБА_1 ознак правопорушення у сфері містобудівної діяльності та відсутності підстав для закриття провадження на останнього було накладено штраф в порядку та у спосіб визначеним містобудівним законодавством.

11.09.2019 року на адресу суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача в якому позивач зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної постанови №17/1022-1.18/1221-19 від 09.04.2019 року. Крім того, позивачем вказано, що відповідачем не спростовано висновки суду першої інстанції, щодо неможливості притягнення проектувальника до відповідальності за неотримання замовником будівництва технічних умов.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що згідно посвідчення (направлення) для проведення позапланового заходу №112 від 12.03.2019, №52-П від 27.03.2019 року проведено позапланову перевірку з 13.03.2019 по 29.03.2019 року нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті "Нове будівництво нежитлової будівлі" по АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки Управлінням складено акт №150 від 29.03.2019 року, протокол по правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.03.2019 року та припис від 29.03.2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в яких зазначено, що представник позивача відмовився від отримання вказаних документів.

У винесеному приписі від 29.03.2019 року Управлінням встановлено строк для усунення виявлених порушень до 29.04.2019 року.

На виконання припису винесеного посадовими особами Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області від 29.03.2019 року позивачем подано згідно супровідного листа від 08.04.2019 року ряд документів, зокрема відкориговану проектну документацію об`єкту "Нове будівництво нежитлової будівлі" по АДРЕСА_1 .

На підставі вищезазначеного, відповідачем 09.04.2019 року винесено постанову №17/1022-1.18/1221-19 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яку отримано позивачем поштою.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та притягнення винних у порушенні законодавства у сфері містобудування осіб до відповідальності врегульовані Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон України № 3038-VI), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок 553), Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14 жовтня 1994 року №208/94-ВР (далі - Закон України №208/94-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №3038-VI встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

За правилами ст.26 Закону №3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою Кабінетом Міністрів України від 23.05.2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, яким визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 «Прикінцеві положення» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі визначеним містобудівним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно п.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

В п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно п.9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Пунктами 15-17 Порядку № 553 встановлено, що форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Тобто, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті який складено 29.03.2019 року відповідачем зазначено, що проектною організацією ФОП ОСОБА_1 . проектна документація розроблена без вихідних даних - відсутні технічні умови, відсутня графічна частина генерального плану будівництва та відсутні розділи проектної документації вимоги до системи протипожежного захисту, а також зазначено, що проектною організацією під час розроблення та затвердження проектної документації не забезпечено норми протипожежних відстаней від існуючих будівель на сусідній земельній ділянці, а саме відстань від існуючої будівлі (на сході від об`єкта будівництва).

29.03.2019 року відповідачем винесено припис, яким з метою усунення виявлених порушень вимагалось від ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені порушення, привести у відповідність необхідну документацію до 29.04.2019 та письмово до 29.04.2019 року проінформувати Управління ДАБІ у Хмельницькій області.

В подальшому, на виконання вищезазначеного припису від 29.03.2019 року позивач здійснив відповідне коригування проектної документації на "Нове будівництво нежитлової будівлі" по АДРЕСА_1, визначивши протипожежні відстані до існуючої будівлі на схід від об`єкта будівництва не менше як 4,8 метра.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону №3038-VI, обов`язок щодо отримання технічних умов, законодавцем покладено на особу, яка має намір здійснити забудову земельної ділянки, тобто в даному випадку на замовника будівництва, а саме на ТзОВ "СЕНТОЯ".

Замовником відповідно до п. 4 ст. 1 Закону №3038-VI, є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не є замовником проектної документації, а отже в супереч чинному законодавству не може бути винним у розробленні проектної документації без вихідних даних, зокрема технічних умов.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не беручи до уваги подані позивачем документи та не зважаючи на факт виконання припису, всупереч ним же визначеним у приписі строкам на усунення порушень, а саме до 29.04.2019 року, передчасно 09.04.2019 виніс оскаржувану постанову про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №17/1022-1.18/1221-19.

При цьому, документи були надані позивачем 08.04.2019 року, тобто в межах строку, який визначений відповідачем у приписі від 29.03.2019 року, а саме до 29.04.2019 року, що свідчить про наявність необхідної документації у позивача, що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

На думку колегії суддів, зазначені обставини виключають висновок суб`єкта владних повноважень про вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Перевіряючи відповідність спірних дій та рішень відповідача вимогам закону, апеляційний суд враховує, що критерії правомірності рішень та дій органів державної влади та управління викладені законодавцем в ч. 2 ст. 2 КАС України.

При цьому, приписи ст. 19 Конституції України визначають обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняті рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 20.01.2012 року «Рисовський проти України», ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.

Презумпція невинуватості юридичних та фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин з боку держави закріплена ч. 2 ст. 77 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесені Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 припис від 29.03.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанова №17/1022-1.18/1221-19 від 09.04.2019 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийняті без дотримання вимог чинного законодавства та відповідно підлягають скасуванню.

Вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.