Справа № 320/5122/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

30 вересня 2019 року м. Київ № 320/5122/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Щорса

до державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради

Київської області Мурашко (Горкава) Ольги ОСОБА_1 ,

державного реєстратора Княжицької сільської ради Броварського району

Київської області Терещенко Олени Олександрівни

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Щорса з позовом до державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Мурашко (Горкава) Ольги ОСОБА_1 , державного реєстратора Княжицької сільської ради Броварського району Київської області Терещенко Олени Олександрівни, в якому просить суд:

- визнати протиправними та нечинними дії державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Мурашко Ольги Володимирівни в частині скасування права власності СВУ імені Щорса, яке було зареєстроване 18.07.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :052:0021;

- визнати протиправними та нечинними дії державного реєстратора Княжицької сільської ради Броварського району Київської області Терещенко Олени Олександрівни щодо внесення відомостей про земельну ділянку факту обтяження земельної ділянки з кадастровим номером :052:0021 за рішенням Печерського районного суду м. Києва щодо ПП Тур, який не є власником земельної ділянки за вище вказаним кадастровим номером.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вимогами у цій справі є визнання протиправними дій державних реєстраторів про скасування права власності СВК ім. Щорса на земельну ділянку з кадастровим номером :052:0021 та про реєстрацію обтяження вказаної земельної ділянки щодо ПП Тур.

Так, позивач зазначає, що вчинені державними реєстраторами дії є незаконними і порушують права власника (права позивача) на нерухоме майно, а саме вказану земельну ділянку.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з .....питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.....". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі - у редакції, чинній на час вирішення цієї справи судами попередніх інстанцій) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 чинного Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір що розглядається, не є не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державні реєстратори, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно ( скасування права власності та обтяження щодо нерухомого майна), не мали публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались внесення обтяжень щодо земельної ділянки прав іншої особи, а не позивача.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за СВК ім.Щорса є захистом прав позивача, який вважає, що йому на праві власності належать ця земельна ділянка.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський процесуальний кодекс України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що даний спір про визнання протиправними дій державного реєстратора про скасування права власності СВК ім.Щорса на об`єкт нерухомого майна (земельну ділянку) має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав СВК ім. Щорса на спірний об`єкт нерухомості, суд дійшов висновку, що дана справа не пов`язана із захистом прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин, а відтак даний спір не належить до юрисдикції адміністративного суду, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 821/1769/17 та від 18.06.2019 у справі № 923/705/18.

Так, відповідно правових висновків Верховного Суду викладених у вказаних постановах, суд зазначив, що якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/5122/19 за позовом Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Щорса з позовом до державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Мурашко (Горкава) Ольги ОСОБА_1 , державного реєстратора Княжицької сільської ради Броварського району Київської області Терещенко Олени Олександрівни про визнання дій протиправним.

2. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.