Справа № 761/6171/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 761/6171/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

12.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії за період з 05 травня 2011 року по 01 жовтня 2017 року з урахуванням проведених виплат із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2010 календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що оскільки після призначення пенсії він продовжував працювати та набув повних 24 місяці страхового стажу, він має право на перерахунок пенсію з урахуванням показника заробітної плати, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік відповідно до вимог чинної частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно підпункту 3 пункту 11 Постанови КМУ №530.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами аналогічними позовній заяві.

В судовому засідання позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивач, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати.

В березні 2011 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Печерському районі міста Києва з заявою про перерахунок пенсії, як працюючому пенсіонеру відповідно до положень статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем перерахунок пенсії позивачеві проведено та обчислено із середньомісячного заробітку працівників у галузях економіки України за 2007 рік.

Не погодившись з таким перерахунком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вищенаведені обставини підтверджені належним та допустимим доказами.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст.27 Закону №1058, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу.

Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

Відповідно до частини другої статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV передбачений у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)) показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (Зс), який використовується при призначенні пенсії, є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення.

З огляду на викладене під час здійснення такого перерахунку у формулі визначення заробітної плати для обчислення пенсії можуть змінюватися лише показники суми коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць (Ск) та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати застрахованої особи (К).

Тобто, перерахунок пенсії на підставі частини четвертої статті 42 Закону №1058-ІV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Отже, посилання позивача на зміну такого показника при попередньому перерахунку пенсії не заслуговують на увагу, оскільки не свідчить про встановлення нового алгоритму дій відповідача при здійсненні наступних перерахунків пенсії позивача щодо застосування показників середньої заробітної плати, а тому, при здійсненні перерахунку пенсії у 2011 році, органом Пенсійного фонду правомірно залишено показник незмінним, тобто за 2007рік.

Даний висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 01.11.2018 року у справі №804/9874/14.

Доводи ж позивача, що при призначенні пенсії у березні 2009 року було застосовано показник середньої заробітної плати за 2008 рік спростовуються матеріалами справи, зокрема згідно розрахунку для обчислення пенсії було взято заробітну плату за повний відпрацьований 2008 рік, а календарний рік, що передував року призначення пенсії був 2007 рік. (а.с.62)

При цьому, колегією суддів також враховано, судами неодноразово розглядалися адміністративні позови ОСОБА_1 , в яких він оскаржував законність і правильність перерахування пенсії як працюючому пенсіонеру, зокрема, постанову Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2011 року по справі номер 2а-2006/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2012 року; Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2012 року, якими ОСОБА_1 у задоволенні позову щодо застосування при розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2010 календарний рік та проведення перерахунку пенсії було відмовлено.

З огляду на всевищевикладене, колгія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, всі наведені апелянтом доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Постанову складено 30.09.2019.

Керуючись ст. ст. 242, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель