Справа № 826/16667/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальної у вигляді догани;

- визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №946 від 20 липня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 20 липня 2018 року №946 в частині притягнення інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є правомірним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач з березня 2016 року проходить службу на посаді інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції.

З 18 червня 2018 року позивача переведено на посаду інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

У відповідності до копії дислокації сил та засобів 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі нічна зміна 05 травня 2018 року, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 несли службу в складі екіпажу 110 «Аеропорт», на службовому автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно з копією дорожнього листа №459 ОСОБА_1 заступив в нічну зміну патрулювання з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин в якості водія транспортного засобу - службового автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 , у графі «справний автомобіль прийняв» стоїть підпис ОСОБА_1

У денну зміну патрулювання 06 травня 2018 року у в складі екіпажу 110 «Аеропорт» на службовому автомобілі заступили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією дислокації сил та засобів 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі денна зміна 06 травня 2018 року.

З копії рапорту інспектора Управління патрульної поліції у місті Бориспіль ОСОБА_4 від 06 травня 2018 року, останній доповів про те, що під час прийому 06 травня 2018 року автомобіля НОМЕР_1 виявлені (мовою оригіналу) «механічне пошкодження автомобіля, а саме деформована та здерта лакофарбового покриття лівого переднього крила, лівої водійської та пасажирської двері».

На підставі вказаного вище рапорту, інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 подано на ім`я и.в.о. начальника Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 доповідну записку від 07 травня 2018 року, в якій зазначено, що 06 травня 2018 року о 08.00 годин інспектором роти №4 Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенантом ОСОБА_4 виявлено пошкодження службового транспортного засобу Toyota Prius номерний знак НОМЕР_1 , а саме пошкодження лакофарбового покриття переднього бампера, деформація переднього лівого крила та деформація передніх лівих дверей, які зафарбовані невідомими білою фарбою на основі емалі, з метою приховання зазначених пошкоджень.

Крім того, у вказаній доповідній записці зазначено, що перезмінка вищевказаного транспортного засобу проводиться на території «ДП МА Бориспіль» без присутності працівника сектору транспортного забезпечення Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, походження даних пошкоджень, причини та час їх виникнення вчасно встановити не вдалося за можливе.

Також, у доповідній записці зазначено й про те, що 05 травня 2018 року о 07 годині 32 хвилини службовий автомобіль Toyota Prius номерний знак НОМЕР_1 зафіксований на нагрудну камеру поліцейського №31, де всі вищевказані пошкодження відсутні.

У зв`язку з чим, інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 просив провести службове розслідування з метою встановлення обставин, за яких автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

На підставі вказаної доповідної записки т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 . на ім`я начальника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 подано доповідну записку від 08 травня 2018 року, в якій зазначені аналогічні обставини тим, що викладені й у доповідній записці інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 від 07 травня 2018 року.

Також т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 просив призначити службове розслідування для встановлення винних у пошкодженні службового автомобіля.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07 червня 2018 року №2539 з метою встановлення причин та обставин, а також винних осіб у пошкодженні службового автомобіля Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 призначено службове розслідування, проведення якого доручено складу комісії.

За результатами службового розслідування комісією складено висновок від 07 липня 2018 року, відповідно до якого комісією встановлено, що згідно розстановки сил та засобів несення служби працівниками батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції у період нічної зміни патрулювання з 20 години 00 хвилин 05 травня 2018 року до 08 години 00 хвилин 06 травня 2018 року в складі екіпажу «Лемур - 01102 несли службу інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 та поліцейський роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції капрал поліції ОСОБА_2

Опитаний в ході службового розслідування інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що даний службовий автомобіль не приїздить на територію Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції для перезмінки, а постійно знаходиться на території ДПМА «Бориспіль». 05 травня 2018 року при заступанні на нічну зміну та прийнятті службового транспортного засобу, як стверджує інспектор, він не помітив пошкодження на ньому. Разом з тим, як зазначено у висновку службового розслідування, ОСОБА_1 запевняв, що ні він, ні його напарник не порушували Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, і не здійснювали жодних зіткнень з перешкодами чи іншими автомобілями.

Крім того, у висновку службового розслідування зазначено, що в ході службового розслідування працівниками відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції був оглянути службовий автомобіль «Toyota Prius», номерний знак НОМЕР_1 , та встановлено, що пошкодження на ньому мають характер таких, що утворилися після зіткнення з перешкодою.

Внаслідок чого, комісія дійшла висновку про підтвердження факту порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виразився у порушенні вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, та вимог пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №№1306.

На підставі викладеного, комісія вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пунктів 1, 12 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, підпункту 1 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1, на підставі пункту 3 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, інспектору роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити догану.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20 липня 2018 року №946 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 12 частини 1 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, підпункту 1 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1, на підставі пункту 3 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, інспектору роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено догану.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність наказу відповідача №946 від 20 липня 2018 року в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятого ним наказу в цій частині.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

Згідно частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Станом на час виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, не набрав чинності.

Водночас, пунктом 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності станом на час виникнення спірних правовідносин визначалися Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; <…> берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

За змістом статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як зазначалося, предметом даного спору є накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення пунктів 1, 2 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), підпункту 1 пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 05 січня 2016 року №4/1 внаслідок виявлених пошкоджень службового автомобіля.

Відповідно до пункту 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, позивача внаслідок виявлених пошкоджень службового автомобіля притягнуто до дисциплінарної відповідальності за те, що він не дотримався законодавства, не виконував неухильно вимоги присяги, статутів і наказів начальників, не беріг та не підтримував у належному стані передані йому в користування техніку, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не вжив визначених у пункті 2.10 ПДР заходів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Згідно пунктів 8.1, 8.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція) підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

Відповідно до пункту 3 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень догана.

Згідно частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ні у висновку службового розслідування, ні в оскаржуваному наказі, яким позивачу оголошено догану, не було встановлено та відсутня інформація про: обставини, за яких позивач скоїв дисциплінарний проступок, а також те, чи мали вони місце взагалі, час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; наявність вини позивача, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, тяжкість проступку, заподіяна шкода, попередня поведінка позивача та його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації.

Колегія суддів наголошує, що встановлення цих обставин є суттєвими та обов`язковими умовами для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

У висновку службового розслідування відсутня інформація про те, що позивач має будь-яке відношення до спірних пошкоджень. Вказаний висновок містить виключно інформацію про виявлені пошкодження, відомості про нічну зміну позивача, його пояснення, інформація про характер пошкоджень, після чого слідує констатація факту порушення позивачем відповідних законодавчих вимог, інформація про переведення позивача на посаду інспектора та про неможливість встановити розмір збитків.

Таким чином, відповідач при проведенні службового розслідування та прийнятті оскаржуваного наказу не встановив жодних обставин, які б свідчили про вчинення позивачем будь-якого дисциплінарного проступку. У тому числі не встановлено і обставин того, що позивач був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, проте не вжив визначених пунктом 2.10 ПДР заходів.

Висновки службового розслідування та доводи відповідача ґрунтуються виключно на припущені того, що пошкодження були завдані саме позивачем, оскільки ніхто окрім нього та його напарника не могли бути винними у нанесенні таких пошкоджень. У свою чергу, власне обставин щодо події, внаслідок якої були нанесені пошкодження, та осіб, які безпосередньо мали відношення чи були свідками такої події, у ході службового розслідування взагалі не встановлювалося, як і не було надано доказів того, що відповідач вживав заходів щодо встановлення таких обставини чи осіб.

Таким чином, позивача фактично притягнуто до відповідальності без встановлення будь-яких обставин порушень та виключно на підставі висновку про те, що ніхто окрім позивача та його напарника не можуть бути винними, хоч саму вину позивача доведено взагалі не було.

При цьому, обставини того, що позивачем при прийнятті службового автомобіля на нічну зміну було проставлено відмітку про його прийняття у справному стані, а про пошкодження повідомлено при прийнятті автомобіля працівниками наступної зміни, жодним чином не свідчить про те, що такі пошкодження дійсно були завдані позивачем та з його вини, а не з вини інших осіб чи інших факторів.

При цьому, посилання у доповідній записці, на підставі якої призначено службове розслідування про неможливість встановити причини та час виникнення спірних пошкоджень, фіксація їх відсутності о 7 год. 32 хв. 05.05.2018, не може звільняти відповідача від обов`язку доказування вини позивача у вчиненні спірного порушення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності без встановлення будь-яких обставин, які б свідчили про його вину у вчиненні дисциплінарного проступку, обставин, необхідних для накладення на особу дисциплінарного стягнення, та виключно на підставі припущень, що є грубим порушенням викладених вище законодавчих норм та приписів Конституції України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення в частині задоволених позовних вимог, визнавши протиправним на скасувавши оскаржуваний наказ відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов