Справа № 282/797/19
Суддя: Гуцал П. І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/797/19
Провадження № 2-а/282/10/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: Г.М. Войтович

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник: ОСОБА_2 до інспектора 7-ї роти 4-го батальйону УПП у місті Київ лейтенанта поліції Скоби Володимира Петровича про визнання рішення незаконним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 26 травня 2019 року постановою інспектора 7-роки 4-го батальйону УПП у м. Києві лейтенанта поліції Скоби Володимира Петровича № 1177687 серії ЕАВ його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 26.05.2019 року о 04 годині 43 хвилини в м. Київ по вул. Чорновола, 25, керуючи транспортним засобом позивач здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що працівником поліції не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу розглянуто без додержання вимог ст. 268 КУпАП, ним також не дотримано вимоги ст. 285 КУпАП. Зазначає, що копію постанови від 26.05.2019 року отримав лише 13.06.2019 року.

На підставі вищевикладеного позивач просить поновити строк оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП серії ЕАВ № 1177687 від 26.05.2019 року.

Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак представником відповідача був наданий відзив на позовну заяву згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. Згідно змісту відзиву представник відповідача та третьої особи зазначає, що постанова винесена в межах повноважень та з урахуванням норм КУпАП. Як доказ вчинення правопорушення до відзиву надано диск із відеозапису з нагрудної камери поліцейського та рапорт напарника.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

У позовній заяві позивач просить поновити йому строк для звернення до суду. Зазначає, що строк він пропустив у зв`язку з тим, що копію постанови від 26.05.2019 року отримав лише 13.06.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи наведене суд вважає, що наявні підстави для поновлення позивачу строку на звернення до суду.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 травня 2019 року відповідачем, інспектором 7-роки 4-го батальйону УПП у м. Києві лейтенанта поліції Скоби Володимира Петровича складено постанову серії ЕАВ № 1177687, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 26.05.2019 року о 04 годині 43 хвилин в м. Київ по вул. Чорновола, 25, водій керуючи транспортним засобом здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно рапорту (без зазначення дати рапорту) поліцейського 7-роти, 4-го батальйону 1-го полку УПП у м. Києві сержанта поліції Рудої Н.Я., 26.05.2019 року о 04 годині 40 хвилин, патрулюючи у складі екіпажу «Рубін 1017» виявивши автомобіль Ford Focus, н.з. НОМЕР_1 водій якого порушив вимоги ПДР України п. 8.7.3 Е, ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофору. Водій рухався по проспекту Перемоги заїжджаючи на повітрофлотський шляхопровід.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ОСОБА_1 , дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання представник відповідача не з`явився, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить зазначення доказу вчинення правопорушення.

Доданий відповідачем до відзиву рапорт також не підтверджує правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки за змістом постанови позивач проїхав на червоний сигнал світлофору по вул. Чорновола, 25, а в рапорті зазначено, що рух на червоний сигнал відбувся при русі із вул. Перемоги на Повітрофлотський шляхопровід.

Окрім того, дослідивши наданий відповідачем диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, суд також не знайшов підтвердження законності та правомірності постанови, оскільки на відео відсутній факт порушення позивачем ПДР України, а лише наявна процедура розгляду справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є не доведеним.

Суд вважає, що вимога позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною задоволенню не підлягає, оскільки суперечить правовим приписам ст. 286 КАС України, яка передбачає вичерпний перелік судових рішень за наслідками розгляду позовної заяви у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 140, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 77, 121, 194, 205, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Скасувати постанову інспектора 7-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у місті Київ лейтенанта поліції Скоби Володимира Петровича від 26 травня 2019 року серії ЕАВ № 1177687 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 закрити.

В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя П.І. Гуцал