Справа № 520/4991/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 520/4991/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 01.08.19 року по справі № 520/4991/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.05.2019 №А-4867/0-3119/0/95-19 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2091 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення розташованої за межами населених пунктів на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, згідно заяви від 19.04.2019 незаконною;

- зобов`язати відповідача задовольнити дану заяву, надавши відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості кадастровий номер :03:000:0547, площею 0,4091 га.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка оформлена у листі від 14.05.2019 № А-4867/0-3119/0/95-19.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі заяви від 19.04.2019 ОСОБА_1 , поданої до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, через свого представника - ОСОБА_3 звернувся із заявою від 19.04.2019 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, в якій просив керуючись положеннями ч. 6 ст. 118 ЗК України надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,2091 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення розташованої за межами населених пунктів на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

Також у вказаній заяві заявник зазначив, що правом на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності в межах норм, встановлених ст. 121 Земельного кодексу України, не скористався. До заяви було додано необхідний пакет документів ( а.с.8).

Листом ГУ Держгеокадастру в Харківській області від 14.05.2019 №А-4867/0-3119/0/95-19 (а.с.10) повідомлено позивача про те, що Кабінетом Міністрів України поставлено завдання Держгеокадастру та його територіальним органам під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації та раціонального використання земельних ділянок визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області та щокварталу оприлюднювати інформацію про обчислену за зазначеною формулою площу земельних ділянок, які пропонується передавати громадянам у наступному кварталі, на офіційних веб-сайтах територіальних органів Держгеокадастру за місцем розташування земельних ділянок.

Також у вказаному листі зазначено, що відповідна площа земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у II кварталі 2019 року, сформована за відповідною формулою, з урахуванням площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території відповідної області у кварталі, що передував поточному кварталу. Крім того, Головним управління було повідомлено, що після проведення земельних торгів у наступному кварталі буде сформована нова площа земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам.

Водночас, у вказаному листі визначено, що за результатами розгляду заяви позивача відповідачем встановлено, що земельна ділянка, яка зазначена у заяві останнього, не входить до площі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у II кварталі 2019 року, затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.03.2019 р. № 92, який розміщений на офіційному веб-сайті Головного управління.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що у відповідача відсутні підстави вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 та п. "а" ч.3 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За приписами абз.1 ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування ( ч.2 ст.116 ЗК України) .

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом ( ч.3 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею ( ч.6 ст.118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку ( ч.7 ст.118 ЗК України).

Таким чином, законом унормовано виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи приписи п.6 ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлений позивачем розмір земельної ділянки відповідає вказаному, водночас, при розгляді його заяви не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а також те, що позивачем було подано разом із заявою необхідний пакет документів, колегія суддів вважає законним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у відповідача не було законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Отже, положенням ч.7 ст.118 ЗК України передбачено або надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або, відповідно - відмову.

Колегія суддів зазначає, що лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.05.2019 №А-4867/0-3119/0/95-19 фактично є відмовою у наданні позивачу дозволу на розроблення проектна землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

З огляду на викладене, наведені підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є безпідставними та такими, що не відповідають положенням ст. 118 ЗК України.

Судом взято до уваги те, що за інформацією Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.06.2019 №654/401-19-0.23,09 земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0461 (який зазначив позивач у заяві до ГУ Держгеокадастру у Харківській області) площею 2,4091 га знаходиться на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, станом на 10.06.2019, згідно відомостей ДЗК перебуває у архіві. На місці цієї земельної ділянки шляхом поділу утворено дві земельні ділянки: 1) кадастровий номер :03:000:0546 площею 2,0000 га, яка відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначеним, та на яку надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою від 25.04.2019 року № 3473-СГ; 2) земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0547 площею 0,4091 га, яка відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення.

Водночас, взято до уваги те, що ОСОБА_2 , який є учасником антитерористичної операції, звертався до Головного управління із заявою стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення, державної форми власності (кадастровий номер :03:000:0461), для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, орієнтовною площею 2,0000 га за вх. № Ш-5079/0/94-19 від 23.04.2019, і поділ земельної ділянки на 2 окремі відбувся після звернення ОСОБА_2 .

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , разом з доданими матеріалами, Головним управлінням був прийнятий наказ від 25.04.2019 року № 3473-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». В подальшому, за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000га із земель запасу сільськогосподарського призначення державної форми власності, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області за вх. № Ш-6772/0/94-19 від 30.05.2019 року, Головним управлінням був прийнятий наказ від 05.06.2019 року № 4770-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність».

Проте, наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 4770 від 05.06.2019, яким земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0546 (яка утворилася після поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0461) передана у власність ОСОБА_2 , видано після того, як позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.04.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Окрім того, за повідомленням представника відповідача, земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0547 залишається вільною.

Судова колегія зазначає, що у відповідача відсутні підстави вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи те, що у відповідача не було законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав вважати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка оформлена у листі від 14.05.2019 № А-4867/0-3119/0/95-19.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості кадастровий номер :03:000:0547, площею 0,4091 га, судова колегія зазначає наступне.

Судом в ході судового розгляду встановлено, що після передачі у власність ОСОБА_2 , на підставі наказу № 4770 від 05.06.2019, земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0546, залишається вільною земельна ділянка площею 0,4091 га з кадастровим номером :03:000:0547, проте, з огляду на те, що позивач не звертався з відповідною заявою до відповідача щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою саме цієї земельної ділянки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості кадастровий номер :03:000:0547, площею 0,4091 га .

Водночас, задля ефективного захисту прав позивача, виходячи з положень ч.2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції обгрунтовано вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на підставі заяви від 19.04.2019 ОСОБА_1 , поданої до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі №520/4991/19 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі № 520/4991/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 30.09.2019 року