Справа № 558/589/19
Суддя: Феха Т.С.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/589/19
номер провадження 2-а/558/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 23 серпня 2019 року він керував автомобілем марки «Wolkswagen LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Луцьк по вул. Львівській та під час руху автомобілем дорожня обстановка та Правила дорожнього руху дозволяли здійснити маневр обгону. У зв`язку з цим, він здійснив обгін патрульного автомобіля. Після чого, на патрульному автомобілі поліцейські увімкнули маячки синього кольору та подали йому сигнал про зупинку автомобіля, а тому він зупинився. Поліцейський, який підійшов до нього, повідомив, що він допустив порушення Правил дорожнього руху, оскільки під час руху автомобілем розмовляв по телефону. На місці зупинки він просив поліцейського надати докази, що підтверджували б порушення ним Правил дорожнього руху. Проте, таких доказів йому не пред`явили, а інспектор роти №2 батальйону №1 патрульної поліції Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрал поліції Матюк М.В. виніс постанову ЕАВ № 1447322 від 23 серпня 2019 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав штраф в розмірі 425,00 гривень.

З вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною, оскільки жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення йому не було надано.

З таких підстав позивач ОСОБА_1 просив постанову ЕАВ № 1447322 від 23 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу - закрити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якій просив розгляд справи провести без його участі. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог позивача, у відзиві на позовну заяву відповідач посилався на те, що керуючи 23 серпня 2019 року в м. Луцьк автомобілем, позивач порушив Правила дорожнього руху, оскільки під час руху автомобілем користувався засобами мобільного зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив вимоги п. 2.9.д Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим, поліцейський ОСОБА_2 .В . з дотриманням вимог чинного законодавства здійснив зупинку транспортного засобу, яким керував позивач, та розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача, прийнявши постанову ЕАВ № 1447322 від 23 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: 425,00 гривень штрафу. Оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог позивача відповідач просив відмовити (а.с. 17-22).

Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі за внутрішнім переконанням, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 серпня 2019 року поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Волинській області капралом поліції Матюк М.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1447322 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої зазначається про те, що ОСОБА_1 23 серпня 2019 року о 09 годині 47 хвилин в м. Луцьк по вул. Львівська, 75, під час руху транспортним засобом - автомобілем марки «Wolkswagen LT35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувався засобами зв`язку, чим порушив п. 2.9.д. Правил дорожнього руху, який передбачає заборону користування під час руху транспортним засобом засобами зв`язку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (а.с. 5).

Ч. 1 ст. 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, є підстави вважати, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 2.9.д. Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

На запит суду відповідачем було надано матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких було прийнято постанову серії ЕАВ № 1447322, а саме: відеозаписи з місця вчинення порушення та розгляду справи.

В судовому засіданні було відтворено надані відповідачем відеозаписи з місця вчинення правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 .

Однак, вказані відеозаписи, що чітко дають можливість встановити час проведення відеозапису, не містять відомостей про порушення водієм ОСОБА_1 23 серпня 2019 року о 9 годині 47 хвилини 34 секунди п. 2.9.д Правил дорожнього руху. Жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, надані відповідачем матеріали не містять.

Положення ч. 3 ст. 62 Конституції України визначають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення; відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірності винесення оскаржуваної постанови та наявності в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст.122 КУпАП.

В порушення вимог ст. 245, ст. 280 КУпАП, постанова серії ЕАВ № 1447322 від 23 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, прийнята за відсутності належних доказів про вчинення адміністративного правопорушення (відсутня фото, відеозйомка виявленого порушення, чи будь-які інші матеріали, що підтверджували б порушення Правил дорожнього руху).

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1447322 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних позивача - скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

У своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилався на Загальні положення Правил дорожнього руху, положення ст.ст. 251, 280, 288 КУпАП, які обґрунтовано підлягають застосуванню при вирішенні спору між сторонами.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Залізнична, буд. 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 1447322 від 23 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 ) за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судупротягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року.