Справа № 460/721/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року№ 857/6989/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі №460/721/19 (суддя Недашківська К.М., м.Рівне, повний текст складено 22 травня 2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ДРАЙВ» до Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ ДРАЙВ» звернулося до суду із позовами до Головного управління ДФС у Рівненській області та Державної фіскальної служби України (далі Головне управління, ДФС відповідно) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.114-120), просило:

визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії Головного управління, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18.02.2019 №10794999/42544856 (далі Комісія, також ЄРПН, Рішення відповідно), яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 18.01.2019 №8 в ЄРПН (далі ПН);

зобов`язати ДФС зареєструвати в ЄРПН ПН, датою її подання позивачем для реєстрації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги обмежується виключно цитуванням норм матеріального та процесуального права та вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що повідомлення позивача про надання пояснень та додаткових документів на вимогу контролюючого органу у зв`язку із зупиненням реєстрації ПН не містило повного переліку документів, передбачених вимогами пунктів 12-14 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21.02.2018 №117 (далі Порядок №117), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. З огляду на це Комісією прийнято оскаржуване Рішення, в якому чітко зазначено, яких саме документів визначених Порядком №117 ТОВ не надано. Вважає, що Рішення є обґрунтованим, оскільки платником податків не надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за ПН у реєстрації, якої відмовлено.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що спірне Рішення є неконкретизованим, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій та свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або свідчили б про наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для відмови у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ (виконавець) та Державним підприємством «Клеванське лісове господарство» (далі ДП) (Замовник) укладено Договір про надання послуг від 02.01.2019 №3 (далі Договір), відповідно до якого, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з перевезення вантажу (лісоматеріалів) Замовника автомобілем «Вольво FH 12», а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю за перевезення лісоматеріалів плату в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.11).

Згідно з умовами Договору: вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання по результатам кожного календарного місяця та фіксується в актах про наданні послуги. Замовник проводить розрахунки за надані послуги на підставі виставленого Виконавцем рахунка або на підставі актів приймання-передачі наданих послуг. Акт про наданні послуги підписується Сторонами до 05 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. Замовник зобов`язаний перерахувати суму зазначену в акті про наданні послуги протягом 3 календарних днів з моменту підписання акту або виставлення рахунку. Сума Договору визначається додаванням сум зазначених в актах наданих послуг за строк дії Договору. Оплата за наданні послуги проводиться у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Ціна послуг залежить від відстані перевезення та об`єму лісоматеріалів, що перевозиться за умовами даного Договору з урахуванням ПДВ, та станом на момент підписання даного договору становить: при перевезенні на відстань до 30 км. - вартість перевезення становить 90 грн з ПДВ за 1 м. куб. лісопродукції, при перевезенні на відстань від 30 км до 60 км - вартість перевезення становить 110 грн з ПДВ за 1 м. куб. лісо продукції, при перевезенні на відстань понад 60 км. - вартість перевезення становить 35 грн з ПДВ за 1 км пробігу автомобіля в обидві сторони з точки завантаження до точки розвантаження. Вартість перевезення лісопродукції Замовника до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свиспан Лімітед» (далі ТОВ-1) (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Степанська, 9) узгоджується сторонами окремо від загальних розцінок, що визначені п. 2.6. даного договору, та становить 152 грн. з ПДВ за перевезення 1 м. куб. лісопродукції (пункти 2.1-2.7 Договору).

Між сторонами Договору складено та підписано Акт надання послуг від 18.01.2019 №8, відповідно до якого Виконавцем виконані наступні роботи (надані такі послуги): послуги перевезення лісопродукції згідно товарно-транспортної накладної від 18.01.2019 серії РВГ №241079, на загальну суму 6444,19 грн., у тому числі ПДВ 1074,03 грн (а.с.20-21).

За Договором оформлена ПН (постачальник (продавець) позивач; отримувач (покупець) ДП, на загальну суму у розмірі 6444,19 грн, ПДВ 1074,03 грн (а.с.84).

12.02.2019 відповідачем сформовано Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН № (далі Квитанція) згідно якої реєстрація ПН зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК). ПН відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризикованості платника податків» викладених в листі ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 (далі Критерії). Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (а.с.85).

На виконання вимог Квитанції позивачем направлено на адресу Головного управління повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН.

Однак 18.02.2019 Рішенням відмовлено у реєстрації ПН з підстав: ненадання платником податку копій документів розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с.56).

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом пункту 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених КМУ.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений Порядком №117 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Як визначено положеннями пункту 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з пунктом 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Положеннями пункт 7 Порядку №117 передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

При цьому, вимоги пунктів 6 та 7 Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

За приписами пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Міністерству фінансів України в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Критерії зазначені у листі ДФС 21.03.2018 (в редакції, Критеріїв від 05.11.2018).

Відповідно до вимог пункту 12 та 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

В Квитанції зазначено, що ПН відповідає Критеріям визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Так, підпункт 1.6 пункт 1 Критеріїв містить перелік різних критеріїв ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Отже, контролюючий орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту Квитанції видно, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Проте, у Квитанції не вказано конкретного Критерію із переліку передбаченого у підпункті 1.6 пункту 1 Критерію та не зазначено переліку документів, яких не вистачає відповідно до Порядком №117, які є необхідними для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН.

Згідно з пунктом 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі).

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В Рішенні зазначено, що платником податку не надано копії розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН позивач надіслав пояснення та документи на підтвердження реальності господарської діяльності з його контрагентами, які на думку позивача є достатніми.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про ненадання платником податків певних документів, на тій підставі, що такі документи при надісланні повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, не витребовувались контролюючим органом.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН ПН, то необхідно зазначити, що згідно положень пунктів 19, 20 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 №341; далі Порядок №1246; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки Рішення підлягає скасуванню, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН спірну ПН, подану ТОВ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21 травня 2019 року в справі №620/3556/18.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги статей наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 27 вересня 2019 року.