Справа № 366/1583/19
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/1583/19
Провадження № 2-а/366/26/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в смт. Іванків Іванківського району Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Сергієнка Юрія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Іванківського відділення Вишгородського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що 07.06.2019 відносно ОСОБА_1 , була винесена постанова серії ДПО18 № 380714 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП, а саме те, що він 07.06.2019 о 00 год. 40 хв. в смт. Іванків по вулиці Київська водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.21а ПДР України. Відповідно до вказаної постанови до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач не погоджується із зазначеною постановою, посилаючись на те, що 07.06.2019 приблизно о першій годині ночі, він перебував на центральній площі в смт. Іванків Київської області у належному йому легковому автомобілі КІА Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , сидів на пасажирському сидінні, чекаючи водія. В цей час до нього підійшли співробітники поліції Іванківського ВП Сергієнко Ю.І. та його напарник, які висунули незаконну вимогу пред"явити посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб.

На вимогу поліцейських позивач відмовив, оскільки він лише сидів в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, а не керував ним. Натомість поліцейським Сергієнком Ю.І. відносно позивача без явних на те підстав було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.126 ч.1 КУпАП, без його присутності та без роз"яснення йому його прав відповідно до чинного законодавства, окрім того йому не були надані докази на місці складання постанови, чим грубо порушено норми ст. ст. 268, 280 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з"явився, подав до канцелярії суду письмову заяву у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з"явився, відзиву на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 ст.5 КАС України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина перша і друга статті 126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, не містить надана суду Постанова і посилання на дослідження відповідачем обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними і суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 241, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Сергієнка Юрія Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора поліції Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Сергієнка Юрія Івановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 380714 від 07.06.2019 року.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складання повного тексту рішення (30.09.2019) шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до ст.272 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.П. Слободян