Справа № 520/8561/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 р. № 520/8561/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України () в Харківській області щодо зниження ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 01.10.2017 року індивідуальний коефіцієнт страхового стажу до розміру 1%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області починаючи з 01 жовтня 2017 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем вчинено протиправні, на думку позивача, дії щодо зниження ОСОБА_1 з 01.10.2017 року індивідуального коефіцієнту страхового стажу до розміру 1%.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком, що була призначена йому з 08.02.2014 року згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 628 від 22.08.2018 року "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до запису № 2072778 від 19.07.2019 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань така юридична особа як Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова припинена.

Таким чином, у спірних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області є правонаступником Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

За результатами розгляду заяви позивача від 27.12.2017 року листом Шевченківського ОУПФУ м. Харкова № 647/Л-11 від 10.01.2018 року повідомлено ОСОБА_1 , що з 08.02.2014 року до 01.10.2017 року він отримував пенсію за віком призначену згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при загальному стажі роботи 42 роки 1 місяць 6 днів та з урахуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 3925,25 грн. (2700,98*1,45327 - де 2700,98 - середня заробітна плата по народному господарству з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, 1,45327 - коефіцієнт заробітної плати). Вказано, що розрахунок пенсії до 01.10.2017 року: коефіцієнт стажу - 0,42083 - 505 міс., коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,56813, розмір пенсії за віком - 2230,05, доплата за понаднормативний стаж - 7 років 91,84 (1312,00:100*7), підвищення служби в армії та виконання інтернаціонального обов`язку - 328,00 (1312,00:100*25), щомісячна цільова грошова допомога - 40,00, всього - 2689,89 грн. Також, зазначено, що загальний стаж роботи позивача 42 роки 1 місяць 6 днів та з урахуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії 3925,25 грн. (2700,98*1,45327 - де 2700,98 - середня заробітна плата по народному господарству з якої сплачені страхові внески за 2013 рік, 1,45327 - коефіцієнт заробітної плати). З азначено, що 01.10.2017 відповідно до Закону України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" пенсію позивача було перераховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що становить 3764,40 грн. та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Зазначено, що Законом передбачено з 01.10.2017 при призначенні та перерахунку пенсій, надбавок, підвищень, інших пенсійних виплат, встановлених законодавством, використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79,00 грн. - 1452,00 грн. Крім того, вказано, що після перерахунку середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 5470,69 грн. (3764,40* 1,45327). Зазначено розрахунок пенсії з 01.10.2017 року: коефіцієнт стажу 0,42083 - 505 міс., розмір пенсії за віком 2302,23, доплата за понаднормативний стаж - 7 років 101,64 (1452,00:100*7), підвищення служ. арміі вик. інтернац. обов. 363,00 (1452,00:100*25), щомісячна цільова грошова допомога 40,00, всього 2806,87.

В листі № 647/Л-11 від 10.01.2018 року пенсійного органу також зазначено, що доплату по перерахунку за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року в сумі 116,98 грн. позивач отримав в листопаді 2017 року разом з основною пенсією.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 17.07.2019 року щодо перерахунку пенсії за віком, призначеної з 08.02.2014 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.10.2017 року.

Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №20 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 23.07.2019 року №43, в якому зазначено, що з 01.10.2017 Законом України №2148-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" були внесені зміни до Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що пунктом 4(3) Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що становить 3764,40 грн. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Вказано, що ОСОБА_1 з 01.10.2017 було перераховано пенсію згідно з пунктом 4(3) Розділу XV Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що становить 3764,40 грн. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Також, вказано, що оскільки з 01.10.2017 законодавством не передбачено застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, тому відсутні підстави в проведені ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі заяви від 17.07.2019.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.03.2003 року (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за віком), за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См*Вс)/100%*12; Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08 %.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VІІІ, яким до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, п. 4 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-4.

Так, відповідно до ч. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до частини 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Судом встановлено, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій".

Відтак, пенсія підлягає перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням ч. 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд зазначає, що вказані норми не визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже у відповідача були відсутні підстави для їх не застосування.

Відповідно до наведених норм розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% у зв`язку із внесенням відповідних змін до законодавства.

Необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Щодо посилань позивача нате, що зменшення пенсійним органом величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% в результаті перерахунку пенсії з 01.10.2017 призвело до зменшення розміру пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно абз. 2 пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Так, проведений перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 згідно Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" здійснено із використанням показника середньої заробітної плати в розмірі 3764,40 грн. В результаті проведеного перерахунку пенсія позивача збільшилася з 2713,93 грн. до 2831,72 грн., що підтверджується витягом з електронної программи пенсійного органу.

Зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% не призвели до зменшення розміру пенсії позивача та не погіршили умов отримання пенсії позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими вищевказані посилання позивача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі "Кйартан Асмудсон проти Ісландії"

Згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 вже звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо зниження під час здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.10.2017 року величини оцінки одного року страхового стажу з розміру 1,35% до розміру 1,0% та зобов`язати Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова починаючи з 01.10.2017 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014 - 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 520/10706/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 520/10706/18 залишено без змін.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 520/10706/18 набрало законної сили 22.04.2019 року.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 10.06.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №520/10706/18.

За таких обставин, відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно та в межах повноважень визначених законодавством, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Свободи 5, Держпром, 3 під, 2 пов., м.Харків 61022) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.