Справа № 569/10410/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Рiвненський мiський суд

Рівненської області

в особi суддi - Ковальова І.М.,

при секретарі - Соломон О.М.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві та постанову в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Шапірка Михайла Петровича від 16 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №0159/20400/19 про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 95 725 гривен 14 копійок скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року між ТОВ «ПЕЛІКАН-ПРО», як виконавцем та ОСОБА_2 , як замовником, укладено договір доручення про декларування товарів, згідно з умовами якого виконавець зобов`язується представляти інтереси замовника в будь-яких митних органах України, здійснювати декларування товарів, транспортних засобів, що належать замовнику, а замовник несе повну відповідальність за достовірність наданих ним документів, правдивість зазначених у них відомостей та самостійно здійснює оплату митних платежів.

Позивач, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером - ТОВ «ПЕЛІКАН-ПРО», подав до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2019/206095 з доданими замовником ОСОБА_2 документами, для митного оформлення легкового автомобіля марки RENAULT модель MAGANE ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1

Із доданих позивачем до митної декларації №UA204010/2019/206095 документів, а саме: акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/214801 від 13 лютого 2019 року слідує, що показник одометра складає 390 200 км.

Суд звертає увагу, що такий показник одометра було встановлено не позивачем, а працівниками митного поста Ягодин Волинської митниці ДФС при переміщенні автомобіля на територію України під час огляду. Вказаних обставин учасниками процесу не спростовано.

За результатами митного контролю і митного оформлення відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000353/2 від 21 лютого 2019 року та на його підставі рішення у формі картки про відмову у митному оформленні (випуску) товарів №UA204000/2019/00377. Приймаючи зазначені рішення митниця не погодилась із заявленою декларантом вартістю автомобіля у сумі 1050 євро, визначивши на рівні 4300 євро.

Ураховуючи вимоги рішення №UA204010/2019/000353/2 щодо коригування митної вартості автомобіля позивач подав нову митну декларацію №UA204010/2019/207268.

Зважаючи, що в строк відведений для митного оформлення, відповідно до частини 1 статті 255 МК України, замовник ОСОБА_2 не сплатив митні платежі відповідач вдруге прийняв рішення у формі картки про відмову у митному оформленні (випуску) товарів №UA204000/2019/00189 вказавши, як на підставу прийнятого рішення, саме відсутність коштів необхідних для сплати митних платежів.

В подальшому через відсутність коштів необхідних для сплати митних платежів, замовник ОСОБА_2 відмовився від митного оформлення легкового автомобіля марки RENAULT модель MAGANE ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 в режимі імпорту та заявив його в режимі експорту згідно митної декларації №UA204010/2019/207718 від 01 березня 2019 року без сплати митних платежів.

З встановленого вбачається, що автомобіль марки RENAULT модель MAGANE ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 був вивезений за межі митної території України без сплати митних платежів.

Отже доводи відповідача про умисні дії позивача щодо неправомірного зменшення розміру митних платежів алогічні, необґрунтовані жодними вимогами законодавства, не відповідають фактичним обставинам справи, свідчать про необ`єктивність провадження у справі та упереджене ставлення відповідача.

Про те, що вищезазначений автомобіль був вивезений за межі митної території України свідчить і письмова інформація територіального сервісного центру 5641 Регіонального сервісного центру МВС України в Рівненській області від 15 червня 2019 року №31/17/5641-28аз.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 серпня 2012 року за №1372/21684 (далі Порядок) зазначення показників одометра (пробігу) транспортного засобу у митній декларації не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею ст.51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 1 статті 57 МК України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту здійснюються за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів); в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислення вартість); ґ) резервний.

В силу вимог частини 2-3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Враховуючи вимоги законодавства, позивач зазначив вартість транспортного засобу саме на підставі рахунку-фактури від 04 лютого 2019 року з урахуванням витрат на транспортування.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести законність та обґрунтованість винесення ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем митних правил.

Виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 485 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта.

Згідно зі ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Притягнення до адміністративної відповідальності має здійснюватись у певному порядку, на підставі процесуальних норм, що регламентують провадження у справі про порушення норм законодавства.

У відповідності до п.2, п.3, п.5 ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду, невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Жодних процесуальних дій, визначених статтею 508 МК України, щодо отримання доказів наявності у позивача мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та бажання досягти цієї мети, відповідачем не проведено та до матеріалів провадження не долучено.

Тобто, наведені обставини свідчать про відсутність у діях позивача ознак і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

Враховуючи викладене, судом вбачається, що в діях позивача склад порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 485 МК України, належним чином не доведений і не встановлений.

При цьому суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до вимог частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження по справі - задоволити.

Постанову в.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Шапірка Михайла Петровича від 16 травня 2019 року у справі про порушення митних правил №0159/20400/19 про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 95 725 гривен 14 копійок скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Рівненська митниця Державної фіскальної служби України м.Рівне, вулиця Соборна,104.

Суддя :