Справа № 400/2081/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2019 р. № 400/2081/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доГоловного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
провизнання протиправним та скасування рішення від 26.03.2019 р. № 4,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Миколаївській області про застосування фінансової санкції №4 від 26.03.2019.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в травні випадково дізнався, що до нього застосовано фінансову санкцію у розмірі 6800 гривень та анульовано ліцензію на право роздрібній торгівлі алкогольними напоями. Рішення про застосування фінансової санкції №4 від 26.03.2019 застосовано до нього неправомірно. Порушень вимог Закону ним не вчинялося. Проте, в рішенні про застосування фінансової санкції №4 від 26.03.2019 зазначено начебто порушення вимог ст.15-3 Закону, а саме встановлено факт продажу алкогольних виробів особі, яка не досягла 18 років. Жодних перевірок органів виконавчої влади, місцевого самоврядування або правоохоронних органів або документів про проведення перевірок, запрошення на розгляд справи щодо дотримання норм вищезазначеного Закону під час діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не проводилося та не отримувалось.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що факт продажу пляшки слабоалкогольною напою «Ель» неповнолітньому ОСОБА_2 , 08.01.2019 продавцем бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_3 був виявлений працівниками Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області. Факт продажу алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, підтверджується наступними документами: протоколом від 08.01.2019 №АА 110125 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП, складеного відносно особи, яка здійснила продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18-ти років. Правові підстави складання зазначеного протоколу органами Національної поліції визначено ст.255 КУпАП; поясненнями ОСОБА_4 , поясненнями ОСОБА_3 ; поясненнями неповнолітньої особи, якій було здійснено продаж алкогольного напою ОСОБА_2 . Вказані вище документи були передані Центральним ВП на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області для вжиття визначених законодавством дій до суб`єкта господарювання. Згідно п.5 порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є у тому числі і матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту.

Тобто, надіслані з національної поліції матеріали можуть бути підставою для застосування фінансових санкцій, а також для прийняття рішення про анулювання ліцензії. За результатами розгляду зазначених вище матеріалів Центрального ВП, ГУ ДФС у Миколаївській області прийняло рішення №4 від 26.03.2019 про застосування до відповідача фінансових санкцій в розмірі 6800 гривень. Відповідач вважає, що його дії по прийняттю вказаного рішення в повному обсязі узгоджується з приписами ст.ст.15,15-3 та 17 Закону №481, п.5 Порядку №790, та, як наслідок, відсутні підстави для скасування зазначеного рішення.

В судових засіданнях 09.09.2019, 17.09.2019 та 24.09.2019 представники позивача та відповідача підтвердили свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи. Позивач, крім того, наголосив, що працівники поліції не вилучили 08.01.2019 напій, якій ОСОБА_3 продала неповнолітньому ОСОБА_2 , а тому неможливо бути впевненими що мова йде взагалі про алкогольний напій. Також, представник позивач вказав, що подія відбулася 08.01.2019, а 18 років ОСОБА_2 виповнилося вже 22.01.2019, тобто продавець могла об`єктивно помилитися стосовно віку покупцеві.

В судовому засіданні 24.09.2019, за клопотання представника позивача оглянуто відеозапис з камери спостереження в барі позивача «ІНФОРМАЦІЯ_1», на якому зафіксовані події, що відбувалися під оформлення працівниками міліції документів.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 25.09.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справ, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 20.07.2015. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_1 є інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Окрім іншого, підприємець ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність у барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2.

У позивача малася ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом) за цією адресою.

08.01.2019 працівники Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області склали матеріали за фактом продажу продавцем бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить ФОП ОСОБА_1 , неповнолітньому пляшки слабоалкогольного напою «Єль».

14.03.2019 зазначені матеріали з Центрального відділу поліції були направлені на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області для прийняття рішення.

26.03.2019 уповноваженою особою ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято Рішення про застосування фінансових санкцій №4 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років - 6800 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до абзацу десятого ч.2 ст.17 Закону, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.54.3. ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до ст.116.1 ПК України у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

Натомість, ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, з 01.01.11 з моменту набрання чинності Податковим кодексом України форма рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону повинна відповідати вимогам ст.ст.54, 58, 116 ПК України.

В цьому ж випадку, відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення не прийнято, а застосовано форму рішення, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Разом із тим, відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Ухвалення Головним управлінням ДФС у Миколаївській області рішення про застосування фінансових санкцій не у формі податкового повідомлення-рішення є протиправним та є безумовною підставою для його скасування.

Ще в 2014 році, Вищий адміністративний суд України у своєму листі від 28.03.14 №375/11/14-14 звертав увагу на неможливість застосування форми рішення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 та необхідністю надсилання у таких випадках податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи, що з моменту набрання чинності Податкового кодексу України пройшло більше восьми років, про існування цієї проблеми відповідачу відомо у тому числі і з листа ВАСУ від 28.03.14 №375/11/14-14, але він досі не привів свою діяльність у відповідність до вимог ст.ст.54, 58, 116 ПК України, зазначене неможливо кваліфікувати лише як дефект форми.

Дефект форми це помилки, описки, технічні недоліки рішення. У цьому ж випадку, відповідач не помиляється щодо форми рішення про застосування фінансових санкцій, а свідомо дії не у спосіб передбачений законом.

В теперішній час, оскільки Податковим кодексом України чітко визначена форма рішення про застосування фінансових санкцій у формі податкового повідомлення-рішення, суд не може залишити цю обставину поза увагою та визнати рішення викладене у інший спосіб правомірним.

Крім того, суд звертає увагу, що рішення про застосування фінансових санкцій, було прийнято взагалі без участі позивача.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.2 КАС України особа має право на участь у процесі прийняття рішення, яке стосується її інтересів.

Право бути почутим, складова частина принципу верховенства права.

Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

В Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, до адміністративної процедури відносить п`ять основних складових (принципів): право особи бути заслуханою (почутою); право доступу до інформації (матеріалів справи); право на допомогу та представницькі послуги; обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення; зазначення засобів правового захисту (оскарження).

Відповідач жодним чином не повідомив позивача про розгляду справи про застосування фінансових санкцій, не опитав його перед накладення штрафу, та не з`ясував його позицію щодо подій 08.01.2019.

Посилання відповідача на п.5 Порядку №790, що підставою для застосування штрафу є матеріали, суд не приймає як виправдання для порушення права особи бути вислуханої у її справі.

Матеріали, які надійшли від правоохоронних органів, є лише приводом для з`ясування відповідачем всіх обставин скоєння правопорушення відповідним платником податків. Контролюючий орган не позбавлений права критичної оцінки матеріалів, які надійшли з правоохоронних органів. Надходження таких матеріалів, не має наслідком автоматичного застосування штрафу до платника податків. У будь-якому випадку, контролюючий орган приймає відповідальне рішення за цими матеріалами на власний розсуд.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій №4 від 26.03.2019 ГУ ДФС у Миколаївській області про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років - 6800 гривень.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особ-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про застосування фінансових санкцій №4 від 26.03.2019 ГУ ДФС у Миколаївській області про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу за продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років - 6800 гривень.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. сорок коп.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. .

Суддя В. В. Біоносенко