Справа № 520/3829/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 р.Справа № 520/3829/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 28.05.19 по справі № 520/3829/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Лівану ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Харківській області (далі по тексту - відповідач, Управління, ГУ ДМС у Харківській області) в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.04.2019 року № 163535000 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання громадянину Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням правових висновків, викладених в рішенні суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до п. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (возз`єднання сім`ї з громадянами України) позивачу видано посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 від 04.04.2018 року строком дії до 04.04.2019 року.

У зв`язку із закінченням терміну дії посвідки 15.03.2019 року позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою та необхідними документами та просив здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_2 від 04.04.2018 року.

Проте, 08.04.2019 року, на думку позивача - безпідставно і з порушеннями Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання від 25.04.2018 року № 322, йому було вручено рішення відповідача від 01.04.2019 року про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання в Україні з підстав п.п. 9 п. 61 вказаного Порядку, відповідно до якого він має виїхати за межі України в семиденний строк.

Позивач вважає дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення як порушення свого права на законне перебування в Україні, яке належить захисту та відновленню в судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.04.2019 року № 163535000 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, б.24, м. Харків, 61057, ) прийняти рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання громадянину Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно поданої ним заяви-анкети № 163535000 від 15.03.2019 року.

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, б.24, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в сумі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 16 вересня 2014 року позивач, громадянин Лівану ОСОБА_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_5 строком дії до 30 вересня 2016 року, строк дії якої в подальшому продовжувався.

03 квітня 2018 року позивач звернувся до Головного управління ДМС України в Харківській області з заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні в зв`язку з возз`єднанням сім`ї.

За результатами розгляду зазначеної заяви Головним управлінням ДМС України в Харківській області було прийнято рішення про документування позивача посвідкою на тимчасове проживання від 04.04.2018 серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.04.2019 року.

15 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління з заявою про обмін посвідки на тимчасове проживання в зв`язку з закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання.

При заповненні заяви-анкети № 163535000 від 15.03.2019, позивач, ОСОБА_1 зазначив в заяві - анкеті місце своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

23.03.2019 року співробітниками Богодухівського РС ГУ ДМС України в Харківській області та співробітником поліції Богодухівського відділу поліції у Харківській області було здійснено перевірку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - де зареєстровано місце проживання позивача.

За результатами перевірки було встановлено, що будинок непридатний до проживання, позивач в будинку не проживає, що підтверджується копією листа завідувача Богодухівського РС ГУ ДМС України в Харківській області Т.Д. Жученко «Про надання інформації» від 23.03.2019 року, копією акту про перевірку від 23.03.2019 року.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.04.2019 року № 163535000 «Про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання» позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Підставою для відмови суб`єктом владних повноважень в оскаржуваному рішенні було обрано приписи підпункту 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМУ від 25.04.2018 № 322 - встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Не погоджуючись із рішенням від 01.04.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що відповідачем в розумінні приписів ст. 73-76 КАСУ до суду не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що при заповненні уповноваженою особою суб`єкта владних повноважень заяви - анкети № 163535000 від 15.03.2019 року позивачем були надані неправдиві дані або підроблені документи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, як на момент отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні так і на час прийняття рішення про її скасування визначався Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI, який також встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI) визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до частини 13 статті 4 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно із ч. 13 ст. 5 Закону № 3773-VI, підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

25.04.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 322 "Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання".

Відповідно до п. 1 Порядку, посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Пункти 19 - 21 Порядку встановлюють, що у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Керівник уповноваженого суб`єкта визначає осіб, які в межах повноважень, установлених законом, отримують доступ до інформаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, власником або розпорядником яких є ДМС, є матеріально відповідальними особами та виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет і видачі посвідки.

Працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

Відповідно до п. 37, рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.

Пунктом 61 Порядку визначено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: 1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення; 2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду; 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію; 4) встановлено належність особи до громадянства України; 5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання; 6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки; 7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився; 9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну; 11) в інших випадках, передбачених законом.

Колегією суддів встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідач визначає підпункт 9 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, а саме - встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів, а саме позивач у заяві - анкеті № 163535000 від 15.03.2019 року зазначив ніби-то неправдиві дані щодо місця проживання.

Однак судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що текст заяви - анкети № 163535000 від 15.03.2019 року містить графу «місце реєстрації». У зазначеній графі міститься інформація: « АДРЕСА_1 », що повністю співпадає з даними посвідки на тимчасове проживання від 04.04.2018 серії НОМЕР_2 , в якій проставлена відмітка про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою.

Водночас, текст заяви - анкети № 163535000 від 15.03.2019 року також нижче містить графу «місце проживання». У зазначеній графі відсутня будь-яка інформація, в тому числі й те, що місце реєстрації співпадає з місцем проживання.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вказує на те, що наявність неправдивих даних в заяві - анкеті № 163535000 від 15.03.2019 року під час розгляду справи не було виявлено. Які саме дані у зазначеній анкеті є неправдивими суб`єктом владних повноважень не доведено.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянину Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 520/3829/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 01.10.2019 року