Справа № 480/2249/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 р. справа №480/2249/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.

представника позивача - Акімова Е.О.

представників відповідача - Нагорного С.М., Афанасьєва О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2249/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 189846,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі №480/3902/18 стягнуто з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області компенсацію за дні невикористаної основної щорічної відпустки в сумі 4139грн. 07 коп. Вказане рішення суду виконано та заборгованість виплачено 22.05.2019. Отже, за затримку розрахунку при звільненні з 04.07.2017 по 22.05.2019 (день остаточного розрахунку) підлягає до стягнення на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 189 846,72 грн.

15.07.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує, що управління не мало можливості перерахувати кошти за рішенням суду на зарплатний рахунок позивача, оскільки з 04.07.2017 позивач був звільнений зі служби, а зарплатний рахунок, відкритий в банку був призначений виключно для зарахування грошового забезпечення, яке виплачувалося позивачу до 04.07.2017. Лише 03.05.2019 до управління надійшов лист від позивача з реквізитами банку для виконання вишення суду.

22.07.2019 позивачем подана відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначив, що позиція відповідача, викладена у відзиві на позов є необґрунтованою, тому наполягав на своїх вимогах (а.с.40-42).

Ухвалою суду від 24.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з ухвалою від 26.07.2019 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.09.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 18.09.2019.

У судовому засіданні представник позивача Акімов Е.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача Нагорний С.М., Афанасьєв О.Ю. проти позову заперечували з відстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області (МНС) ДСНС України. Позивач був звільнений зі служби з посади начальника сектору з питань запобігання та виявлення корупції Управління ДСНС України у Сумській області у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) на підставі наказу № 214 від 03 липня 2017 року, яким було внесено зміни до наказу № 186 від 14 червня 2017 року, відповідно до "Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 (надалі - Положення), за підпунктом 1 пункту 176 (у зв`язку з закінченням строку контракту), з правом носіння форменого одягу.

При проведенні розрахунку під час звільнення ОСОБА_1 , управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області не була нарахована та не виплачена грошова компенсація за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2016 рік.

Тому ОСОБА_1 змушений був звертатися до суду для захисту своїх прав.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 р. у справі № 480/3902/18, яке набрало законної сили 04.02.2019, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області на його користь компенсацію за дні невикористаної основної щорічної відпустки в сумі 4139,07 грн.

На виконання рішення суду, 22.05.2019 ОСОБА_1 виплачено у повному обсязі компенсацію за дні невикористаної основної щорічної відпустки.

Оскільки повний розрахунок відбувся тільки 22.05.2019, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 04.07.2017 по 22.05.2019 в сумі 189 846,72 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

За приписами статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З матеріалів справи вбачається, що при звільненні ОСОБА_1 зі служби, управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області не була нарахована та не виплачена грошова компенсація за 15 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2016 рік, оскільки між сторонами виник спір стосовно правомірності виплати такої компенсації.

Даний спір був вирішений Сумським окружним адміністративним судом на користь позивача.

Приймаючи рішення про часткове задоволенні позовних вимог, суд керується принципом співмірності розміру недоплаченої суми (4139,07грн.) та розміром заявленої позивачем суми середнього заробітку за час затримки (189 846,72 грн.). При цьому суд бере до уваги істотність частки невиплаченої суми порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 27 квітня 2016 року по справі № 6-113цс16, від 15 вересня 2015 року по справі № 21-1765а15, яка є обов`язковою для всіх судів України.

Слід також зауважити, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, під час розгляду справи № 480/3902/18 Сумський окружний адміністративний суд визнав розрахунок грошової компенсації як такий, що визнається сторонами, отже розмір середнього заробітку ОСОБА_1 становить 275,94 грн/день (8393,11x12/ 365). Враховуючи наведене, обставини щодо належності позивачу на день звільнення компенсації за дні невикористаної основної щорічної відпустки в розмірі 4139,07 грн і допущення відповідачем порушення строку розрахунку за вказаними виплатами, доведенню під час розгляду даної справи не підлягають.

Крім того, суд враховує розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу при звільненні зі служби було виплачено суму у розмірі 64335,95 грн.

Разом з тим, розмір компенсації за частину невикористаної відпустки, яку було виплачено управлінням позивачу на підставі судового рішення складає 4139,07 грн.

При цьому суд зазначає, що сума своєчасно виплаченого грошового забезпечення позивачу є значно більшою, ніж несвоєчасно виплаченої суми, оскільки ця сума більше ніж в 15 разів перевищує розмір компенсації за частину невикористаної відпустки позивачу за судовим рішенням.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування позивачу за час затримки розрахунку у розмірі 100% суми компенсації за дні невикористаної основної щорічної відпустки, що становить 4139,07 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно квитанції № N0PKJ5286М від 20.06.2019 позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1898,48 грн. (а.с. 4). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (2,2% позову), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 41 грн. 77 коп.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на картковий рахунок НОМЕР_2 , АТ КБ "Приватбанк", Київ, ЄДРПОУ одержувача 14360570, ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 305299, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 4139,07 грн. (чотири тисячі сто тридцять дев`ять грн. 07 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області () суму судового збору в розмірі 41 грн. 77 коп. (сорок одна грн. 77 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 27.09.2019.