Справа № 620/3644/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3644/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Чаку Є.В., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль», Чернігівської митниці ДФС України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» до Чернігівської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» (надалі за текстом - ТОВ «ТК-Домашній текстиль») звернулось до суду з позовом у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС № КТ-UA-2018 про зміну коду УКТ ЗЕД.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наявність двох висновків різних експертних установ, які спростовують висновок Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС.

ТОВ «ТК-Домашній текстиль» також звертало увагу на те, шо у порушення вимог ГОСТ 20655-75 проби було відібрано з першого метра рулону тканини.

Насамкінець, позивач зазначав, що у порушення статті 356 Митного кодексу України взяття проб відбулося без вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України № КТ-ІМ -2018 від 01.10.2018 про зміну коду УКТ ЗЕД.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить змінити вказане судове рішення та стягнути на його користь 7 536 грн., пов`язаних з проведенням експертизи.

Вказуючи на допущені, на думку Чернігівської митниці ДФС України, судом порушення норм чинного матеріального та процесуального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТК-Домашній текстиль».

Зокрема, відповідач зазначає, що суд попередньої інстанції необгрунтовано надав перевагу судовій експертизі, яка проведена щодо зразків невідомого походження.

Апелянт також звертав увагу на те, що під час відбору зразків посадовцями Чернігівської митниці ДФС України від уповноваженого представника позивача (митного брокера) жодних зауважень не надходило.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 серпня 2017 року між ТОВ «ТК-Домашній текстиль» та компанією «SHAOXING BOLAN IMPORT AND EXPORT CO., LTD» укладено контракт № 8 на поставку товарів.

За цим договором, на територію України здійснено ввезення (імпорт) тканини (100% бавовна) полотняного переплетення з вибивним малюнком, ширина 220 см., поверхнева щільність 142+/-2 гр/м2.

11.09.2018 року з метою митного оформлення товару позивачем до Чернігівської митниці ДФС України подано митну декларацію № UA 102150/2018/20440, у якій товар класифіковано за кодом УКТ ЗЕД .

У процедурі митного оформлення відповідачем були відібрані зразки тканини та призначено експертизу.

Згідно висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС № 154 від 27.09.2018 р. поверхнева щільність тканини становить 118+/-1 г/м2.

На підставі названого висновку Чернігівською митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2018 від 01.10.2018 р., яким товар класифіковано за кодом УКТ ЗЕД .

У статті 4 Митного кодексу України (надалі за текстом - «МК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «митний контроль» - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

За загальним правилом статті 295 Митного кодексу України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України установлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За змістом частини 8 названої статті Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України на декларанта покладено обов`язок здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-4 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Ухвалюючи рішення у справі, суд попередньої інстанції виходив з того, що висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2842/19-34/13563-13565/19-34 від 06.05.2019 р. встановлено характеристики товару, які протирічать коду товару, визначеного відповідачем.

Суд апеляційної інстанції знаходить такий висновок помилковим, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що надані на експертне дослідження до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз зразки товару були відібрані саме із партії, декларування якої відбувалось за митною декларацією № UA 102150/2018/20440 від 11.09.2018 р.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно частини 5 статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 2 статті 256 Митного кодексу України установлено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.

Із матеріалів справи вбачається, що 12.09.2018 р. головний державний інспектор ВМО № 3 Олексенко О. направив начальнику Чернігівської митниці ДФС лист-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків).

Також, відповідачем надано копію резолюції начальника Чернігівської митниці ДФС наступного змісту «Погоджено. Для опрацювання».

Таким чином, відповідачем не доведено існування вмотивованого письмового рішення керівника Чернігівської митниці ДФС про взяття проб, оскільки резолюція не є таким рішенням.

Ані лист-звернення, ані резолюція начальника митниці не містять жодних обгрунтувань необхідності взяття проб (зразків) товарів.

В силу вимог частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що висновок Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС № 154 від 27.09.2018 р., не є допустимим та належним доказом по справі, оскільки він отриманий з порушенням Митного кодексу України, а саме, взяття проб (зразків) товарів проведено без вмотивованого письмового рішення повноважної особи.

За таких обставин, не може бути визнано обгрунтованим і рішення митного органу про визначення коду товару, оскільки воно прийняте відповідачем з порушенням вимог ч. 2 ст. 356 Митного кодексу України, за відсутності вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки про взяття проб (зразків) товарів, тобто не у спосіб, визначений законом.

Оскільки помилкові висновки суду попередньої інстанції не призвели до неправильного вирішення справи по суті, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі Чернігівської митниці ДФС.

Щодо вимог позивача про зміну судового рішення та стягнення на його користь з відповідача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 р. у справі призначено товарознавчу експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Цією ж ухвалою витрати по проведенню експертизи покладено на позивача.

Згідно платіжному доручення № 7923 від 21.03.2019 р. ТОВ «ТК-Домашній текстиль» сплатило Київському науково-дослідному інституту судових експертиз 7 536 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат у цій частині.

12 червня 2019 р. позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з Чернігівської митниці ДФС витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 р. заяву ТОВ «ТК-Домашній текстиль» залишено без розгляду з тих підстав, що під час судових дебатів позивачем не заявлялось про стягнення таких витрат.

За змістом статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно частини 5 статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Із наведеного випливає, що питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує незалежно від клопотання сторони на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Єдиний виняток із цього передбачено абзацом 2 частини 7 статті 139 КАС України за змістом якої, докази щодо розміру витрат можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У даній правовій ситуації докази оплати за проведення експертизи були подані суду 01.04.2019 р.

Таким чином, відсутні підстави для позбавлення позивача права на відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року змінити, доповнивши резолютивну частину абзацом наступного змісту:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці ДФС (14017, м. Чернігів, пр-кт Перемоги, 6, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТК-Домашній текстиль» (02081, м. Київ, вул. Сортувальна, 2, ) 7 536 (сім тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи».

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 30 вересня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Є.В.Чаку