Справа № 204/4642/19
Суддя: Мащук В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/4642/19
Провадження № 2-а/204/101/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максима Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспектора роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максима Миколайовича, в якому просив суд постанову відповідача від 23 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В подальшому, судом залучено до участі в справі в якості третьої особи - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою серії ЕАВ №1258809 від 23 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідачем до нього застосовано адміністративне стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП. Винесену позивачем постанову вважає незаконно та такою, що підлягає скасуванню, оскільки була винесена безпідставно та з істотним порушенням прав позивача, та Закону. Так, вимірювання швидкості руху автомобіля проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер 000749, однак даний засіб вимірювальної техніки є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року, а тому використання вказаного приладу було незаконним. Крім того, оскаржувана постанова винесена відповідачем з істотним порушенням прав позивача, а саме: постанову винесено на місці вчинення правопорушення, позивач не мав фізичної можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, до постанови про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач Інспектор роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максим Миколайович, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 13.08.2019 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. 24.07.2019 року надав пояснення за позовною заявою, відповідно до яких позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Справу просив розглянути за відсутності представника третьої особи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 4 ст. 229 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що інспектор роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максимом Миколайовичем винесено постанову серії ЕАВ №1258809 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: 23.06.2019 о 14.54 у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 35В, водій керуючи тз Lexus рухався в межі населеного пункту позначеного знаком 5.45, в зоні дії знаку 5.7. зі швидкістю 74 км/годину, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом трукам, номер 000749, чим порушив п. 12.4 ПДР (арк.с.11).

Вимірювання швидкості здійснювалось за допомогою технічного пристрою TruCam LTI 20/20 ТС 000749.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, в ній вказані: найменування органу (посадова особа), який виніс постанову поліцейський 4 батальйону 3 роти УПП в Дніпропетровській області Кушнерук Максим Миколайович; дату розгляду справи 23.06.2019; відомості про особу, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 ; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, встановлених при розгляді справи, зокрема, порушення п. 12.4 ПДР; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 122 КУпАП); прийняте по справі рішення застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (арк.с.8).

Згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, винесення поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не суперечить вимогам діючого законодавства, тому доводи позивача у позовній заяві є необґрунтованими.

Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий третьою особою відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За таких обставин, відповідачі у справі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Таким чином, суд приймає до уваги запис відеофіксації вчиненого позивачем адміністративного правопорушення 23.06.2019 року, на якому зафіксовано порушення, вчинене позивачем, та вважає його належним та допустимим з огляду на вимоги Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи наявний відеозапис здійснений приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000749, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача марки LEXUS GX 470, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год. о 14 годині 53 хвилини (арк.с.41).

Отже, записом з відеодиску, наданому третьою особою вбачається порушення позивачем правил дорожнього руху щодо швидкісного обмеження.

Постанова ЕАВ № 1258809 від 23.06 2019 року була власноручно підписана позивачем та отримана її копія (арк.с.11).

Отже, відповідачем доведено дотримання вимог ст.ст.268,278,279 КУпАП під час накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що спростовує доводи позивача в позовній заяві.

Стосовно правових підстав застосування відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд приходить до наступних висновків.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки Серії НОМЕР_2 № UA-MI/1-2903-2012, виданий 29 серпня 2012 року (арк.с.33).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13549, виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № 000749 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 14.12.2019 р. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. (арк.с.34).

Відповідно до інформації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018 року виріб TruCam LTI 20/20 має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018 року № 04/02/03 -3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (арк.с.35,37).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи позивача про відсутність інформації про розміщену фототехніку і відеотехніку спростовано письмовими доказами, а саме відповідно до інформації КП «ДНІПРОДОРСЕРВІС» ДМР від 28.02.2019 року, відповідно до якої заходи з встановлення таблички 7.2.1 до дорожніх знаків Фото-, відео фіксація порушень ПДР, на ділянках вулично-дорожньої мережі міста наведених у вимозі від 22.02.2019 року № 27/41/19-2019, підприємством виконано (арк.с.39,38).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були дотримані вимоги, передбачені ст. ст. 33-35 КУпАП України, належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, правильно визначено статтю, та законно застосовано стягнення в межах санкції ч. 1 ст.122 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

При розгляді адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що клопотання подане представником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду, задоволенню не підлягає, так як з позовною заявою до Інспектора роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максима Миколайовича, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі позивач звернувся 01 липня 2019 року. Ухвалою суду від 02 липня 2019 року позовна заява була залишена без руху та надано строк на усунення недоліків, однак на виконання ухвали суду позивачем, помилково, був поданий новий позов до того ж самого відповідача, з тими ж самими вимогами. Таким чином, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строків оскарження постанови Інспектора роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максима Миколайовича.

Відповідно ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 242-246, 286 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.ст.9,122,258, 280,283 КУпАП, ЗУ 2Про національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнерук Максима Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Ю. Мащук