Справа № 640/19505/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-груп» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-груп» про зобов`язання зупинити роботи,-

В С Т А Н О В И Л А:

Управління Держпраці у Чернігівській області звернулося до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача негайно зупинити роботи (виробництво) з експлуатації АЗК, КТП-283 за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77.

Позовна заява обґрунтована тим, що за результатами проведеної перевірки на предмет дотримання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки виявлено порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тому заборона проведення робіт є доцільною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2019 адміністративний позов задоволено, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» зупинити роботи (виробництво) з експлуатації АЗК, КТП-283 за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відзиву на позовну заяву та жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, викладені в адміністративному позові, відповідачем до суду не надано.

Відповідач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом неповно досліджені всі надані докази по справі та не надано належної оцінки всім обставинам по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права. Доводи апелянта обґрунтовані тим, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, що обмеження діє до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих, тобто відповідача фактично експлуатант позбавлений можливості здійснювати роботи навіть після усунення порушень. Крім того, наголошує, що з 01.04.2019 ТОВ «Манго-Груп» більше не здійснює експлуатацію комплексу будівель і споруд АЗС за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77, оскільки вказаний об`єкт переданий у суборенду.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу № 301 від 29.11.2017, на підставі направлення на проведення перевірки № 476 від 05.10.2018, Управлінням Держпраці у Чернігівській області у період з 10.10.2018 по 24.10.2018 проведено перевірку на предмет дотримання вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки автомобільної газозаправної станції ТОВ «Манго-Груп» за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77, за результатами якої складено акт від 24.10.2018, та зафіксовані наступні порушення нормативно-правових актів з охорони праці:

1. відсутній дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (обладнання призначене для експлуатації в потенційно вибухонебезпечному середовищі - резервуари наземні 5 одиниць, заправні колонки 2 одиниці) - порушення статті 21 Закону України «Про охорону праці», Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107;

2. не проведені періодичні обстеження і дефектоскопія резервуарів з дизельним паливом та бензином для визначення їх дійсного технічного стану. На момент перевірки підтверджуючі документи та паспорти на резервуари не представлено - порушення статей 13, 21 Закону України «Про охорону праці», пунктів 5-9 Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження (технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 687;

3. не проведена ідентифікація об`єкта підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси внесення змін небезпечних речовин - порушення статті 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»;

4. не розроблений план локалізації і ліквідації аварій на дану АЗС (ПЛАС) - порушення статті 11 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки».

5. не проведено чергову повірку заправних колонок. Остання повірка була проведена в 4 кварталі 2016 року - порушення статті 13 Закону України «Про охорону праці».

6. відсутній журнал технічного обслуговування, ремонтів та щоденного нагляду за обладнанням, устаткуванням АЗС. - порушення статті 13 Закону України «Про охорону праці»;

7. не забезпечене утримання, експлуатація і обслуговування електроустановок та електрообладнання до та вище 1000 В (КТП-283), в т.ч. і вибухозахищеного електрообладнання відповідно до вимог чинних нормативних документів, а саме:

- не призначена відповідальна особа за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства до та вище 1000 В із числа інженерно-технічних працівників, яка має електротехнічну підготовку і пройшла перевірку знань в установленому порядку;

- не встановлений порядок ретельного спостереження за електроустановками та електрообладнанням до та вище 1000В (КТП-283), в т.ч. і вибухонебезпечних зон 1000 В;

8. відсутній дозвіл на експлуатацію електричного устаткування КПТ-283 - порушення статті 21 Закону України «Про охорону праці»;

9. не розроблені організаційні заходи, якими досягається безпека робіт в електроустановках до та вище 1000 В, а саме:

- не складені та відповідно не затверджені переліки робіт, що виконуються в електроустановках КТП-283 та інші, за нарядами, розпорядженнями і в порядку поточної експлуатації (щорічно);

- не призначені та відповідно не затверджені списки працівників (щорічно), відповідальних за безпечне проведення робіт в електроустановках до та вище 1000 В (КПТ-283);

- не визначений порядок підготовки робочого місця та допуск до роботи в електроустановках до та вище 1000 В (КТП-283), в т.ч. і для відряджених працівників (Варвинський РЕМ та інші);

10. не проведені всі необхідні електричні вимірювання та випробування трансформаторної підстанції КТП-283 - порушення статті 13 Закону України «Про охорону праці».

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звернувся до суду з відповідним позовом про зобов`язання відповідача зупинити робіт з експлуатації об`єкту.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.

Закон України «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 2694 державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону № 877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з частини сьомої статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

З матеріалів справи вбачається, що під час перевірки автомобільної газозаправної станції Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77 з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, позивачем встановлено порушенням вимог Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що перевіркою встановлено недотримання відповідачем вищевказаних норм законодавства. Зазначені порушення є такими, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей, проте, як під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційної, відповідачем не було надано жодних доказів того, що ним такі порушення усунуто.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи категорію виявлених порушень, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей, а також відсутність доказів з боку відповідача щодо їх усунення, наявні підстави для задоволення позову.

При цьому, такий захід реагування як зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань охорони праці, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення небезпеки життю осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відновлення становища, яке передувало винесенню судового рішення, можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» зупинити роботи (виробництво) з експлуатації АЗК, КТП-283 за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77, проте не зазначено, що обмеження діє до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих, тобто відповідача фактично позбавлено можливості здійснювати роботи навіть після усунення виявлених порушень.

За таких обставин, колегія суддів вважає за доцільним наголосити, що співмірним та адекватним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення небезпеки життю осіб є зобов`язання зупинити роботи (виробництво) до повного усунення виявлених порушень, оскільки у разі усунення даних порушень необхідності у таких заходах не буде.

Колегія суддів враховує, що захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення суб`єктом господарювання виявлених порушень; та спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства з охорони праці.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому, доводи апелянта щодо передачі комплексу будівель і споруд АЗС за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77 в суборенду колегія суддів не приймає, оскільки дані твердження не спростовують виявлених порушень Закону України «Про охорону праці».

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манго-груп» задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Управління Держпраці у Чернігівській області задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» зупинити роботи (виробництво) з експлуатації АЗК, КТП-283 за адресою: Чернігівська обл., смт Варва, вул. Зарічна, 77 до повного усунення порушень, зазначених в акті від 24.10.2018 року № 476.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Текст постанови виготовлений 27.09.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький