Справа № 200/4408/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

27 вересня 2019 р. Справа №200/4408/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мозгової Н.А.

при секретарі Синиці М.І.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Паська М.І., Карацюба В.Л.,

представників третіх осіб не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів та призначення експертизи в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України, Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про визнання протиправним та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України (, місцезнаходження: м.Київ, пр. Перемоги, 14), Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» (, місцезнаходження: Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Миколаївська, 92) з урахуванням уточненої позовної заяви, про

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №5 від 27.02.2017 року «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №6 від 27.02.2017 року «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №49 від 22.02.2019 року «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради №444 від 22.10.2018 року «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління»,

визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №50 від 22.02.2019 р. «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6».

27.09.2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивач надав клопотання про забезпечення доказів, в якому просить забезпечити докази у справі, а саме: витребувати у Виконавчого комітету Маріупольської міської ради сервер у якому знаходяться докази: день, місяць та у яку годину були розміщені проекти рішень від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 27.02.2017 року №6 «Про узгодження тарифів на проїзд в автобусах, які працюють у режимі маршрутного таксі на маршрутах», від 27.02.2017 року №5 «Про затвердження тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 22.02.2019 року №49 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 22.10.2018 року №444 «Про затвердження коефіцієнта співвідношення та тарифів на проїзд та перевезення багажу у транспортних засобах комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 22.02.2019 р. №50 «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 27.02.2017 року №6», від 23.07.2019 року №269 «Про затвердження тарифів на перевезення пасажирів та багажу у електричному та автомобільному транспорті комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління», від 23.07.2019 року №270 «Про узгодження тарифів на перевезення пасажирів у транспортних засобах, які працюють у режимі маршрутного таксі на міських маршрутах м.Маріуполя» та призначити експертизу.

В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачем спірні регуляторні акти не були оприлюднені у спосіб, визначений Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», відсутній аналіз регуляторного впливу, не проводились відкриті обговорення проектів рішень, не надано економічно обґрунтованого розрахунку підвищення вартості проїзду ціни, не надано розрахунок кількості пасажирів при вимірі пасажиропотоку за попередні три роки, не внесені у порядок денний та регламент зауваження ГО та громадян м.Маріуполя.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення доказів.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про забезпечення доказів.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши норми КАС України та чинного законодавства України, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Положеннями пункту 5 частини першої статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

З аналізу зазначених норм вбачається, що суд вживає заходи забезпечення доказів у випадку, коли є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Таким чином, в заяві про забезпечення доказів необхідно вказувати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів.

Разом з тим, у поданій до суду заяві позивач не наводить жодних доказів того, що доказ, який він хоче забезпечити, зокрема, сервер Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Позивач у своєму клопотанні не навів жодного доводу щодо необхідності застосування заходів забезпечення доказів та суд не вбачає очевидних ознак заподіяння небезпеки, шкоди правам та інтересам позивача та інших причин, які б обумовили необхідність вжиття заходів забезпечення доказів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Суд зазначає, що позивачем не надано докази звернення до відповідача та відмову у наданні таких доказів відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вказує, що позивачем не зазначено, яку експертизу призначити та які питання необхідно поставити на вирішення експерта.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення доказів та призначення експертизи, тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 114-116, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів та призначення експертизи в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Міністерство інфраструктури України, Комунальне підприємство "Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління" про визнання протиправним та скасування рішень - відмовити.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 27 вересня 2019 року. Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 02 жовтня 2019 року.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая