Справа № 440/1755/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1755/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа: Головне Управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Головне Управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення витрат, пов`язаних з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 31627,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору про здобуття освіти від 01.12.2016 №2760, укладеного між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_1

2. Позиція відповідача.

Відповідач своїм правом надати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі за цим позовом та повістки про виклик до суду направлялися відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , яка згідно інформації наданої Світлогірською сільською радою Кобеляцького району значиться, як місце реєстрації ОСОБА_1 та повернулися до суду з відміткою поштового відділення "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення".

Частиною першою статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що часом вручення повістки вважається: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини першої статті 4, частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

На підставі наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.13 №224ос ОСОБА_1 зараховано з 03.08.13 курсантом першого курсу.

01.12.16 року між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції у Полтавській області та рядовим поліції Левченком А.О. укладено договір про навчання ОСОБА_1 у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх №2760.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач проходив підготовку за державним замовленням за денною формою навчання та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу; приступити до виконання службових обов`язків за посадою на яку призначить Головне управління Національної поліції у Полтавській області та відпрацювати не менше трьох роки. У разі дострокового розірвання договору, а також звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчання, - відшкодувати витрати на підготовку.

Після закінчення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ наказом ГУНП в Полтавській області від 01.03.2017 №74 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 08.05.2018 №208 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статі 77 Закону України "Про національну поліцію".

13.06.18 відповідачу надано повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі №1/2546.

Витрати на навчання відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із частиною першою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

За приписами статті 72 Закону України "Про Національну поліцію" професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Згідно з частиною другою статті 74 названого Закону, підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої цієї статті, особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міноборони, Мінфіну, МВС України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, СБУ від 16.06.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач навчального закладу.

Відшкодовані на утримання курсантів кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження навчального закладу та витрати на утримання курсантів.

Залученими до матеріалів справи довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, які складено відповідно до Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.17 №261, підтверджено, що відповідач має відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, загалом у розмірі 31627,21 грн.

Відповідач не заперечує факту навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.

По закінченню навчання ОСОБА_1 не відпрацював встановленого терміну в поліції, його звільнено у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, чим відповідач порушив умови договору, а отже зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в університеті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Відтак, позов належить задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ (пр. Гагаріна, 26, м. Дніпро, 49005, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Головне Управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, ) про стягнення витрат задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 31627,21 грн (тридцять одна тисяча шістсот двадцять сім гривень двадцять одна копійка). на коричть держави в осоці

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко