Справа № 826/1093/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року

Київ

справа № 826/1093/16

провадження № К/9901/44528/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської Олени Степанівни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Мацедонської В.Е., Желтобрюх І.Л., Лічевецького І.О. від 6 червня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок включення до їх числа ОСОБА_1 його вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по рахунку № НОМЕР_1 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 199 975,82 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що операції з перерахування коштів з відкритого у банку поточного рахунку юридичної особи ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» на відкритий у тому ж банку рахунок позивача мали на меті отримання відшкодування коштів клієнта - юридичної особи за рахунок коштів держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявської О.С. щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявську О.С. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок включення до їх числа ОСОБА_1 за його вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» порахунку № НОМЕР_1 із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню в розмірі 199975,82 грн.

5. Задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції, виходив з того, що висновок відповідача щодо намагання ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» отримати грошові кошти за рахунок держави в особі Фонду через фізичних осіб як вкладників, в тому числі і позивача, шляхом укладання договорів про надання безвідсоткової позики, є лише припущенням, та відповідні обставини всупереч частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Одержання позивачем гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами (коштів, які надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку) за рахунок коштів Фонду в межах 200000,00 грн прямо встановлена законодавством України, а тому посилання на пункт 7 частини 3 статті 38 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є належною підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Наявність постанови Національного банку України від 19 січня 2015 року № 34-БТ, якою віднесено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії проблемних та встановлено обмеження в діяльності банку, не може впливати на спірні правовідносини, оскільки становить банківську таємницю, адресується посадовим особам банку, а не вкладникам, а тому невиконання посадовими особами банку постанови Національного банку України, навіть якщо таке і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність відповідних правочинів. ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс», яким перераховано кошти на рахунок позивача, має право вільно розпоряджатися коштами, які є його власністю. Відповідачем не надано доказів, що такі дії щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок іншої особи суперечать законодавству або укладеним договорам.

Крім того, частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 9 згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року №629-VIII, який набрав чинності 12 серпня 2015 року, тобто після здійснення відповідних транзакцій ТОВ «ВКФ «Екран-Сервіс» на рахунок позивача, а тому зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» рішення (наказ) про визнання договору (транзакцій) нікчемним не приймалось, про таке рішення та підстави його прийняття ОСОБА_1 не повідомлявся, що фактично позбавило позивача, як вкладника в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», права на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в строки, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюк В.С. звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 січня 2015 року Правлінням НБУ було прийнято постанову № 34/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії проблемних».

25 лютого 2015 року ОСОБА_1 (клієнт) було підписано анкету-заяву № 006-Р/041324, відповідно до якої позивач просив ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) відкрити поточний рахунок у гривнях та видати платіжну картку Visa Classic Debit на його ім`я.

Відповідно до пункту 1 анкети-заяви клієнт підписанням цієї анкети-заяви акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладання договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб - резидентів України, що оприлюднена на офіційному сайті банку за електронною адресою: www. fcbank .com.ua, погодився з тим, що ця анкета-заява разом із вищевказаною публічною пропозицією АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між клієнтом та банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки.

Банк відповідно до умов договору: відкриває клієнту поточний рахунок (КР) № НОМЕР_1 у гривнях; емітує та надає клієнту платіжну картку (ПК) та персональний ідентифікаційний номер до неї; здійснює обслуговування КР та ПК клієнта.

Згідно довідки Центрального регіонального управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 19 травня 2015 року № 8-15/134 станом на 19 травня 2015 року залишок коштів на рахунку позивача складає 199975,82 грн.

17 вересня 2015 року Правлінням НБУ прийнято постанову № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській О.С .

17 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

На підставі зазначеної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 4 листопада 2015 року розпочато виплату коштів вкладникам ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів здійснювалась протягом терміну дії тимчасової адміністрації через визначених банків-агентів.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відділення банку-агента (ПАТ «ПУМБ») щодо отримання суми коштів за договорами банківського рахунку, та дізнався про відсутність ОСОБА_1 у списках вкладників, яким мала бути здійснена виплата коштів.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. листом від 26 листопада 2015 рок № 9-037300/22942, наданим у відповідь на звернення позивача стосовно його відсутності в списку на виплату сум відшкодування коштів за вкладами повідомила ОСОБА_1 про те, що виплати гарантованого відшкодування за договорами карткового банківського рахунку будуть здійснюватися після отримання та опрацювання банком у повному обсязі інформації про карткові транзакції (операції), які були здійснені за допомогою міжнародних платіжних систем. З урахуванням того, що заходи з отримання та опрацювання банком зазначеної інформації тривають, то виплати гарантованого відшкодування за договором карткового банківського рахунку будуть здійснюватися у період ліквідації.

Листом від 6 січня 2016 року № 3-131100/198, наданим у відповідь на адвокатський запит, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. повідомила, що ОСОБА_1 не внесено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

8. Вважаючи таку відмову щодо невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, безпідставними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що 19 січня 2015 року постановою Правління Національного банку України ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії проблемних. Вказаною постановою запроваджено обмеження в діяльності банку, а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування.

Отже, була встановлена заборонена зарахування коштів на рахунок фізичної особи у період з 19 січня 2015 року по 20 серпня 2015 року, оскільки така операція збільшує гарантовану суму відшкодування Фондом.

Не зважаючи на заборону 25 лютого 2015 року з ОСОБА_1 було укладено договір № 006-Р/041324 про відкриття поточних рахунків та використання платіжних карток.

Жодним нормативним актом не встановлено можливість надання ОСОБА_1 окремих переваг та пільг щодо платежу та передачі майна (грошових коштів) в період заборони НБУ здійснювати будь-які операції, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування.

Частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено підстави, при виявленні яких, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку визнає правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку нікчемними. До числа таких підстав відносяться (п.7 та п.9 ст. 38 Закону):

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За таких обставин здійснюється перевірка уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вказаного договору на предмет визначення його нікчемним, згідно із частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, у спірних правовідносинах Уповноважена особа діяла у межах повноважень, які визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

10. ОСОБА_1 подано заперечення на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

11. Відзиву на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

13. Пунктами 3 та 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

14. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

15. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

16. Згідно із частиною 1 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

17. Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

19. Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

20. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

21. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

22. Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції, станом на дату укладення договору банківського вкладу, визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

23. Відповідно до частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

24. З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

25. Уповноважена особа вважала нікчемним договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбачених пунктами 7 та 9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

26. Разом з тим, зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосованим до договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. Відповідач, в свою чергу, не довів належними та допустимими доказами те, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо зарахування суми коштів на рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

27. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII частину 3статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства».

28. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на що, застосування відповідачами посилань на вказаний пункт є безпідставним.

29. Відповідно до статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

30. Отже, законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом.

31. Доводи заявника касаційної скарги відносно того, що переваги від укладення договору банківського вкладу полягають в можливості отримання платником - ініціатором перерахунку коштів, як кредитором, за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом, а також отримання її позачергово та раніше за інших кредиторів банку, судом касаційної інстанції сприймаються критично, оскільки останні фактично є припущеннями Уповноваженої особи, в той же час, жодних доказів на підтвердження зобов`язання позивача повернути кошти ініціатору відповідного перерахунку після отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду, надано не було.

32. Укладення зазначеного договору й зарахування коштів на рахунок відбулись до віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації у банку (17 вересня 2015 року).

33. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ «Банк «Фінанси та «Кредит» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Водночас, Уповноваженою особою не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

34. Стосовно доводів касаційної скарги щодо заборони банку відкривати рахунки та проводити будь які операції, за якими збільшуються гарантована сума відшкодування суд зазначає що постанова Правління Національного банку України від 19 січня 2015 року № 34/БТ «Про віднесення АТ «Фінанси та Кредит» до категорії проблемних» відповідно до положень статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача про встановлені для банку обмеження відповідачем не надано. При цьому невиконання посадовими особами Банку приписів постанови НБУ про віднесення банку до категорії проблемних не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) саме відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

35. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

36. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що правильно було встановлено судом апеляційної інстанції.

37. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 826/9369/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний