Справа № 200/2587/19-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 р. Справа№200/2587/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О.,

секретар судового засідання: Кононенко В.В.;

за участю:

представника позивача: Богданюк Л.О .,

представника відповідача: Павлова А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області про протиправними і нечинними рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - позивач, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області (далі - відповідач, Добропільська сільська рада) про визнання протиправними та нечинними рішень: - від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік»; - від 14.06.2018 року № VII/31-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2019 рік»; - від 14.06.2018 року № VII/31-6 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік».

Ухвалою суду від 21.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 20.03.2019 суд закрив провадження у справі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20.03.2019, а справу повернуто для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 06.06.2019 прийнято адміністративну справу до провадження.

Ухвалою суду від 04.07.2019 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження і відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.09.2019.

Обґрунтовуючи позов ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» посилається на те, що в порушення приписів Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» рішення, повідомлення про оприлюднення проектів регуляторних актів, відповідних аналізів регуляторного впливу розробником цих проектів оприлюднено не було, також не була забезпечена підготовка експертних висновків щодо регуляторного впливу, при прийнятті рішень без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія не прийняла рішення про направлення проектів регуляторних актів на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

Позивач зазначає, що, у зв`язку з порушенням відповідачем встановленого порядку розробки проектів регуляторних актів, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» було позбавлене можливості реалізувати свої права, що випливають зі ст. 6 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме право подати свої зауваження та пропозиції щодо проектів регуляторних актів і брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю. Позивач вважає, що приймаючи оскаржувані рішення під час підготовки яких було порушено передбачену законодавством України процедуру, відповідач діяв у спосіб, що суперечить законодавству.

Крім того, позивач вважає, що відповідач не мав права встановлювати ставки орендної плати за земельні ділянки в рішенні. Також рішення від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік» прийнято менш ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, чим порушено принцип стабільності.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що Добропільська сільська рада має право вирішувати питання про встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України. Проекти оскаржуваних рішень та ці рішення були опубліковані на сайті DDK.DN.UA, оскільки відповідач не має особистої сторінки в інтернеті. Проекти оскаржуваних рішень були оприлюднені більш ніж за 20 днів, а тому у позивача було достатньо часу для їх ознайомлення та надання зауважень і пропозицій. Вказує на те, що відповідач має обов`язок встановлювати ставки земельного податку, а орендна плата за землю за 2018 рік була сплачена позивачем у відповідності до рішення від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік».

У судовому засідання від 26.09.2019 представник позивача, в режимі відеоконференції, просила адміністративний позов задовольнити повністю. Також зазначила, що оскаржуваними рішеннями порушені права землекористувачів і ці рішення не можуть бути чинними частково. Крім того, зазначила, що у 2019 році спливає строк дії договору оренди землі, укладеного між сторонами.

Представник відповідача в судовому засідання від 26.09.2019 просила відмовити в задоволені позову. Також надала пояснення, за якими вважає, що оскаржувані рішення не порушують прав та законних інтересів безпосередньо позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є юридичною особою, ідентифікаційний код 37014600, місцезнаходження: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1А, основний вид діяльності - добування кам`яного вугілля, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 18.12.2018.

Відповідно до декларації з плати за землю (земельний податок) від 20.02.2018 позивач є платником земельного податку за земельні ділянки (категорія 11.01), які розташовані на території Добропільської сільської ради (код за КОАТУУ ).

Також відповідно до декларації з плати за землю (орендна плата) від 19.02.2018 позивач є платником орендної плати за земельні ділянки (категорія 11.01), які розташовані на території Добропільської сільської ради (код за КОАТУУ ).

Відповідачем надано довідку від 13.03.2019 № 315, за якою позивачем сплачено у 2017 році 777869,44 грн. податку за землю і 199135,45 орендної плати, а у 2018 році 179129,92 грн. податку за землю та 1294233,95 грн. орендної плати.

Рішенням Добропільської сільської ради від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік» вирішено встановити на території Добропільської сільської ради: 1) розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за межами населених пунктів сільської ради (крім земель переданих через аукціон) згідно з додатком 1; 2) розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в межах населених пунктів сільської ради (крім земель переданих через аукціон) згідно з додатком 2. Також зазначено, що рішення набирає чинності з 01.01.2018.

Згідно з вказаними додатками встановлено розмір орендної плати в залежності від цільового призначення землі.

Згідно з додатком 1 (розмір орендної плати за межами населених пунктів сільської ради) до вказаного рішення, для землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01): - для договорів оренди земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земель яких проведена згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1278 та укладених з 2015 року розмір орендної плати становить 8 % (від нормативної грошової оцінки); - для договорів оренди земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земель яких проведена згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 №525 та укладених до 2015 року розмір орендної плати становить 10 % (від нормативної грошової оцінки).

Згідно з додатком 2 (розмір орендної плати в межах населених пунктів сільської ради) до вказаного рішення, для землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01): - для договорів оренди земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земель яких проведена згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1278 та укладених з 2015 року розмір орендної плати становить 10 % (від нормативної грошової оцінки); - для договорів оренди земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земель яких проведена згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 №525 та укладених до 2015 року розмір орендної плати становить 10 % (від нормативної грошової оцінки).

Рішенням Добропільської сільської ради від 14.06.2018 року № VII/31-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2019 рік» вирішено встановити на території Добропільської сільської ради: 1) розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за межами населених пунктів сільської ради (крім земель переданих через аукціон) згідно з додатком 1; 2) розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в межах населених пунктів сільської ради (крім земель переданих через аукціон) згідно з додатком 2. Також зазначено, що рішення набирає чинності з 01.01.2019. Рішення Добропільської сільської ради від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 таким, що втратило чинність - не визнавалось.

Згідно з вказаними додатками встановлено розмір орендної плати в залежності від цільового призначення землі.

Згідно з додатком 1 (розмір орендної плати за межами населених пунктів сільської ради) до вказаного рішення, для землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з додатком 2 (розмір орендної плати в межах населених пунктів сільської ради) до вказаного рішення для землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01) розмір орендної плати становить 10 % (від нормативної грошової оцінки).

Рішенням Добропільської сільської ради від 14.06.2018 року № VII/31-6 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» вирішено встановити на території Добропільської сільської ради: 1) ставки земельного податку згідно з додатком 1; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2. Також зазначено, що рішення набирає чинності з 01.01.2019.

Згідно з додатком 1 (ставки земельного податку) до вказаного рішення для землі промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01) ставка земельного податку становить 12 % (від нормативної грошової оцінки) для фізичних і юридичних осіб, незалежно від місцезнаходження і проведення нормативної грошової оцінки.

Згідно з вказаним додатком встановлено розмір земельного податку в залежності від цільового призначення землі.

Відповідачем надані копії листів № 234/01-20 від 21.05.2018 і № 492/01-20 від 23.10.2017 до ТОВ «Ореол ЛТД» щодо розміщення оскаржуваних рішень на сайті цього товариства, але доказів опублікування цих рішень на сайті цього товариства до суду не надано.

Відповідачем також надані роздруківки щодо розміщення оскаржуваних рішень та їх проектів на сайті DDK.DN.UA.

Судом встановлено, що на сайті DDK.DN.UA (сайт міст Покровськ, Родинське, Мирноград і Добропілля) розміщені: 1) 02.11.2017 - проект рішення від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік» (без додатків); 31.12.2017 - рішення від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік»; 23.05.2018 - проекти рішень від 14.06.2018 року № VII/31-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2019 рік» і від 14.06.2018 року № VII/31-6 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» (без додатків); 25.06.2018 - рішення від 14.06.2018 року № VII/31-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2019 рік» та від 14.06.2018 року № VII/31-6 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік».

Доказів опублікування оскаржуваних рішень у друкованих засобах масової інформації до суду не надано.

Позивачем до суду надані копії окремих сторінок Добропільської міськрайонної газети «Новий шлях» за 2017 - 2018 роки на підтвердження розповсюдження на території Добропільської сільської ради друкованого засобу масової інформації.

З наданих представником відповідача пояснень виливає, що відповідач не має власного друкованого засобу масової інформації або своєї офіційної сторінки в мережі Інтернет.

Спірні правовідносини виникли з приводу законності рішень місцевої ради щодо плати за землю.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 5, ч. 11 і ч. 12 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Отже, відповідач прийняв оскаржувані рішення в межах наданих йому повноважень.

Пунктом 2 ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 15 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності;

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Статтею 1 Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 1160-IV) визначено, що регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання. Регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами;

Також орган місцевого самоврядування є регуляторним органом згідно з положеннями сказаної статті.

Статтею 6 Закону № 1160-IV передбачено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право: подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Статтею 7 вказаного Закону встановлено, що регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Частиною 1 ст. 8 Закону № 1160-IV передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 і ч. 4 Закону № 1160-IV встановлено, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Частиною 5 ст. 12 Закону № 1160-IV передбачено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

У відповідності до ч. 1 і ч. 5 ст. 13 Закону № 1160-IV встановлено, що план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Якщо в межах адміністративно-територіальної одиниці чи в населеному пункті не розповсюджуються друковані засоби масової інформації, а місцеві органи виконавчої влади, територіальні органи центральних органів виконавчої влади, органи та посадові особи місцевого самоврядування не мають своїх офіційних сторінок у мережі Інтернет, документи, зазначені у частинах першій - третій цієї статті, можуть оприлюднюватися у будь-який інший спосіб, який гарантує доведення інформації до мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці чи до відповідної територіальної громади.

Згідно з ч. 1 ст. 33 вказаного Закону передбачено, що у разі внесення на розгляд сесії ради проекту регуляторного акта без аналізу регуляторного впливу відповідальна постійна комісія приймає рішення про направлення проекту регуляторного акта на доопрацювання органу чи особі, яка внесла цей проект.

Приписами ст. 34 Закону № 1160-IV передбачено, що кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Відповідальна постійна комісія забезпечує підготовку експертного висновку щодо регуляторного впливу внесеного проекту регуляторного акта, який разом з цим проектом та підписаним аналізом регуляторного впливу подається до уповноваженого органу для підготовки у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики (далі - пропозиції уповноваженого органу).

Порядок та строки підготовки експертних висновків щодо регуляторного впливу внесених проектів регуляторних актів встановлюються регламентами відповідних рад.

На підставі аналізу регуляторного впливу, яким супроводжувався проект регуляторного акта при його внесенні на розгляд сесії відповідної ради, а також експертного висновку щодо регуляторного впливу цього проекту та пропозицій уповноваженого органу відповідальна постійна комісія готує свої висновки про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону. У випадках, визначених частиною другою статті 33 цього Закону, такі висновки готуються на підставі експертного висновку щодо регуляторного впливу та пропозицій уповноваженого органу.

Висновки відповідальної постійної комісії готуються на підставі аналізу регуляторного впливу, яким проект регуляторного акта супроводжувався при його внесенні, лише у разі, якщо експертний висновок щодо регуляторного впливу не був наданий відповідальній постійній комісії протягом строку, встановленого для його підготовки. Це правило не застосовується у випадках, передбачених частиною другою статті 33 цього Закону.

Також ст. 36 вказаного Закону встановлено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Суд не наводить висновки щодо додержання відповідачем вказаних приписів з огляду на наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, про що зазначено в п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI.

Пунктом 3.1 ст. 3 Податкового кодексу України передбачено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до п. 4.4 ст. 4 Податкового кодексу України передбачено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Крім того, пунктами 5.1 і 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України передбачено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Пунктом 10.2 ст. 10 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При цьому, у відповідності до пп. 12.3.1 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, встановлення місцевою радою плати за землю здійснюється в межах її повноважень у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Підпунктами 12.3.2 і 12.3.3 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України встановлено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них.

Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях.

Орган місцевого самоврядування у десятиденний строк з дня затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель направляє в електронній формі до контролюючого органу інформацію про нормативну грошову оцінку земель.

Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про нормативну грошову оцінку земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

Згідно з пп. 12.4.1 і пп. 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Приписами п. 12.5 ст. 12 Податкового кодексу України передбачено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Крім того п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України встановлено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Отже, обов`язок місцевої ради встановлювати ставки плати за землю, зокрема орендної плати за землю, прямо передбачений наведеними приписами Податкового кодексу України.

Згідно з п. 288.1 і п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди <…>.

З наведеного випливає, що в договорі оренди земельної ділянки встановлюється певний розмір орендної плати, річна сума якого не може бути меншою або перевищувати встановлені п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України обмеження, що не спростовує повноваження відповідача визначати розмір ставок орендної плати за землю шляхом прийняття нормативно-правового акта з питань оподаткування місцевими податками в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Суд звертає увагу на те, що п. 4 розділу ІІ Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Тобто, у 2017 році органи місцевого самоврядування не були зобов`язані застосовувати вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і підпункту 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України.

Крім того, пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» встановлено, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Суд вважає, що кома після «що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад» свідчить про те, що законодавець, з метою надання правової визначеності цьому припису, уточнив, що до таких органів місцевого самоврядування належать ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, а не обмежив перелік органів місцевого самоврядування за датою їх створення.

З наведеного випливає, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» і підпункту 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України.

Отже, при прийняті оскаржуваних рішень Добропільська сільська рада не зобов`язана була застосовувати вимоги Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", а також вимоги підпункту 12.3.4 пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України при прийнятті рішення від 24.11.2017 року № VІІ/24-5 «Про встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки на 2018 рік».

Також суд зазначає, що питання щодо оприлюднення оскаржуваних рішень і набуття ними чинності може впливати на правовідносини щодо застосування цих рішень, але це не впливає на правомірність прийняття цих рішень.

Крім того, суд вважає, що, оскаржуючи спірні рішення, позивачем не доведено яким чином порушуються його права в частині встановлення розміру плати за землю і пільг зі сплати земельного податку щодо земельних ділянок з цільовим призначенням іншим ніж категорії 11.01 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами).

З огляду на викладене, перевіривши спірні рішення згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України за наведеними позивачем у позові аргументами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для твердження про протиправність цих рішень.

Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (ідентифікаційний код 37014600; 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, 1а) до Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області (ідентифікаційний код: 04343145; 85032, Донецька область, Добропільський район, с. Добропілля, вул. Центральна, буд. 51а) про протиправними і нечинними рішень - відмовити повністю.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, скорочене рішення проголошено в судовому засіданні 26 вересня 2019 року. У повному обсязі рішення буде складено протягом п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 1 жовтня 2019 року.

Суддя К.О. Куденков