Справа № 640/7119/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 вересня 2019 року № 640/7119/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні, без виклику сторін, адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії

«Південно-західна залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Виконавчого комітету Шепевської міської ради

треті особи 1) Міністерство інфраструктури України

2) Державний реєстратор Круглій Юрій Миколайович

3) Кабінет Міністрів України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, треті особи: Міністерство інфраструктури України, Державний реєстратор Круглий Юрій Миколайович, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області Круглія Юрія Миколайовича про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, індексний №38693533 від 13 грудня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням незаконно та безпідставно змінено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власника об`єктів нерухомого майна та внесено запис про власника та правовий режим майна. Так, позивач стверджує, що при прийнятті рішення та внесенні відповідного запису до Державного реєстру про реєстрацію будівлі цивільної оборони - нежитлової будівлі за адресою Хмельницька область , м. Шепетівка , вул. Привокзальна, 2 , будинок 11 , опис об`єктів - будівля ЦО площею 31 кв.м. необхідно було у графу «власники» здійснити запис: «держава, в особі Кабінету Міністрів України, а у графі «правовий режим майна» - «право господарського відання».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

24 травня 2019 року до суду від третьої особи Міністерства інфраструктури України надійшли письмові пояснення, у яких третя особа підтримала позовні вимоги та зазначила про те, що оскільки майно не ввійшло в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця», то, відповідно, при проведенні оскаржуваних реєстраційних дій були відсутні підстави для їх проведення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2019 року залучено Кабінет Міністрів України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

25 вересня 2019 року від Кабінету Міністрів України надійшли письмові пояснення на адміністративний позову, в яких зазначено, що передавальним актом від 31 травня 2015 року підтверджується, що спірне майно не ввійшло в статутний капітал АТ "Укразалізниця", а отже підстав для реєстрації права власності Товариства на вказане майно не вбачається.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану у відповідності до Указу Президента України від 26 листопада 2018 року №393/2018, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» позивачем проведено перевірку стану стратегічних об`єктів та об`єктів цивільної оборони на залізниці.

Позивачем зазначено, що перевіркою 22 грудня 2018 року належної документації об`єктів цивільної оборони було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про невірну інформацію щодо нежитлової будівлі, об`єкту цивільної оборони за адресою Хмельницька область , м. Шепетівка, вул. Привокзальна, 2 , будинок 11 , опис об`єктів: будівля цивільної оборони площею 31 кв.м., номер запису про право власності 23905588.

Як зазначено позивачем при зверненні представника регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до державного реєстратора Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області із заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно подано передавальний акт ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 31 липня 2015 року, затверджений Міністерством інфраструктури від 18 серпня 2015 року, зведений перелік майна ДТГО «Південно-Західна залізниця», що закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання, затвердженого Міністерством інфраструктури від 18 серпня 2015 року, копії яких наявні в матеріалах справи, довіреність на представника залізниці та його ідентифікаційні документи.

З наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 грудня 2017 року №107375388 вбачається, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 38693533 від 13 грудня 2017 року 11:45:48, Круглій Юрій Миколайович , Виконавчий комітет Шепетівської міської ради, Хмельницька обл., внесено відповідний запис про реєстрацію права власності нежитлової будівлі, будівлі ЦО, об`єкт житлової нерухомості загальної площею 31 кв.м. за адресою Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Привокзальна, 2, будинок 11 (номер запису про право власності 23905588), вказавши у графі «власники» - ПАТ «Українська залізниця», .

Позивач зазначає, що, оскільки майно, стосовно якого проведено державну реєстрацію, не ввійшло в статутний капітал ПАТ «Українська залізниця», то й підстав для реєстрації права власності за ним не виникло.

Позивач, не погоджуючись з рішенням державного реєстратора Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області Круглія Юрія Миколайовича про державну реєстрацію, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Приписами пункту 9 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частини першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У свою чергу, частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Водночас, частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Приписами частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Отже, рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів та за відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Положення Шепетівської дистанції колії, затвердженого наказом начальника регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 03 лютого 2017 року №107-Н, копія якого знаходиться в матеріалах справи, виробничий підрозділ Шепетівська дистанція колії входить до складу регіональної філії «Південно-західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Так, згідно з статтею 20 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02 вересня 2015 року, товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством.

Відповідно до статті 21 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» за товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства.

Майно, яке на дату створення товариства передане до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця» і обліковується у фінансовій звітності за окремими статтями, відображено в передавальному акті майна від 31 липня 2015 року, затвердженого 18 серпня 2015 року Міністерством інфраструктури України.

Майно, яке на дату створення товариства закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання та обліковується у фінансовій звітності за окремими статтями, відображено в зведеному переліку майна Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», складеного на підставі результатів інвентаризації майна станом на 31 липня 2014 року, затвердженого 18 серпня 2015 року Міністерством інфраструктури України.

Так, зі зведеного переліку майна Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», що закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання вбачається, що, зокрема, об`єкт ГО ст. Шепетівка, адреса Хмельницька обл., м. Шепетівка, 2-га Привокзальна, 11 площею 31 кв.м. закріплено за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання.

Положеннями статті 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено, що управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно частиною першою статті 5 вказаного Закону Кабінет Міністрів України є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним цим Законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - товариство), 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1. Установлено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема, майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Відповідно до пункту 25 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» засновником ПАТ «Укрзалізниця» є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно АТ «Укрзалізниця» здійснює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до частини п`ятої статті 75 Господарського кодексу України державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об`єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

Оскільки спірне майно не ввійшло до статутного капіталу позивача та закріплене на праві господарського відання, про що свідчить передавальний акт від 31 липня 2015 року, відомості про таке майно, яке залишається у державній власності і передається для забезпечення його утримання та функціонування (об`єкти цивільної оборони, житлового фонду) вносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно як державна власність, а саме у пункт «Відомості про власника» («Власники») вноситься запис: «Держава в особі Кабінету Міністрів України» або визначеного Кабінетом Міністрів України центрального органу виконавчої влади, який здійснює функції з управління об`єктами державної власності.

Приписами частини п`ятої статті 22 Господарського кодексу України передбачено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектору і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Право господарського відання та право оперативного управління становлять основу правового режиму майна так званих «державних юридичних осіб».

Правом господарського відання згідно із частиною першою статті 136 Господарського кодексу України є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно із частини другою статті 73 Господарського кодексу України орган державної влади, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, є представником власника (тобто держави) і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Отже, державні комерційні підприємства, наділені правом повного господарського відання, отримують певну сукупність прав та обов`язків, щодо закріпленого за ними майна, проте, власником майна державних підприємств залишається держава, а тому Господарський кодекс України передбачає певні обмеження щодо розпорядження майном, що належить державним унітарним підприємствам.

Таким чином, власником майна, закріпленого за державним комерційним підприємством є держава в особі органу влади, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, та при реєстрації прав власності робиться відмітка про правовий режим майна, а саме, належність майна підприємству на праві господарського відання.

Положеннями частини другої статті 22 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Стосовно відомостей про ПАТ «Українська залізниця», у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в графі «засновник» вказано «держава в особі Kабінету іністрів України», а у відповідності до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» 100 відсотків акцій товариства закріплюється в державній власності, засновником товариства є держава в особі Kабінету Mіністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що при прийнятті рішення та внесенні запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності про державну реєстрацію Державного реєстру про реєстрацію будівлі цивільної оборони - нежитлової будівлі за адресою Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Привокзальна, 2 , будинок 11, опис об`єктів - будівля ЦО площею 31 кв.м. державний реєстратор належним чином не здійснив перевірку поданих заявником документів, порушивши процедуру, визначену Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Положеннями частини першої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваного рішення, з огляду на що, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно - Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) до Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області (30405, м. Шепетівка, вул. Островського, 4, ), треті особи: Міністерство інфраструктури України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ), Державний реєстратор Круглий Юрій Миколайович (30405, м. Шепетівка, вул. Островського, 4), Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушекського, 12/2) в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області Круглія Юрія Миколайовича про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, індексний №38693533 від 13 грудня 2017 року - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області Круглія Юрія Миколайовича про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, індексний №38693533 від 13 грудня 2017 року

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова