Справа № 1.380.2019.001950
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7590/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, ухвалене суддею Кузан Р.І. у м. Львові о 12 год. 36 хв. у справі № 1.380.2019.001950 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у вирішенні питання про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Постанова № 850); зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.05.1997 позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку у Демократичні Республіці Афганістан. 05.12.2018 року позивачу при повторному огляді встановлена друга група інвалідності. Позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена постановою № 850, а тому з метою її отримання звернувся до ГУ МВС України у Львівській області із відповідною заявою до якої додав необхідні документи. Проте, листом № Оп-20/31/01-2019 від 20.02.2019 року, відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання одноразової грошової допомоги, а тому вважає, що захист порушеного права можливий шляхом визнання протиправними дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про відмову у вирішення питання щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання відповідача направити Міністерству внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 850.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, ОСОБА_1 , який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні позову. Таку позицію позивач пояснює тим, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у зв`язку з хворобою на підставі свідоцтва про хворобу № 84 від 21.03.1997 року виданого Військово-лікарською комісією управління внутрішніх справ у Львівській області. Позивач зазначає, що внаслідок навантажень та обмежень, які пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ проявились наслідки раніше отриманої травми. З цих підстав позивач вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі постанови № 850, а відповідач протиправно відмовив позивачу у реалізації цього права.

Позиція відповідача та третьої особи зводиться до того, що відповідно до постанови № 850 право на отримання одноразової грошової допомоги мають лише особи, в яких подія, що дає право на отримання такої допомоги сталася під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Частиною другою пункту 2 зазначеної постанови визначено, що дія затверджених цією постановою Порядку та умов не поширюється на осіб, які проходили службу в складі національного контингенту чи національного персоналу в міжнародних операціях. Ураховуючи те, що під час отримання травми у 1981 році під час виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан, позивач не проходив службу в органах внутрішніх справ, а проходив строкову військову службу. Відповідач та третя особа вважають, що розгляд матеріалів та вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу не належить до компетенції МВС України та зазначають, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у 1981 році під час перебування на військовій службі та виконання інтернаціонального обов`язку в Демократичній Республіці Афганістан ОСОБА_1 отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.

З березня 1993 року ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах у органах внутрішніх справ.

20.05.1997 наказом Львівського пожежно-технічного училища МВС України № 31 о/с по особовому складу ОСОБА_1 звільнений з органів МВС із зняттям з військового обліку.

26.05.1997 року ОСОБА_1 встановлена третя групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку у складі військового контингенту в Демократичній Республіці Афганістан.

05.12.2018 року ОСОБА_1 при повторному огляді встановлена друга група інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку у складі військового контингенту в Демократичній Республіці Афганістан.

28.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.

20.02.2019 року заступник голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області листом № Оп-20/31/01-2019 повідомив позивача про те, що підстав для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги немає, оскільки постановою № 850 визначено, що дія затвердженого порядку та умов не поширюється на осіб, які проходили службу в складі національного контингенту чи національного персоналу в міжнародних операціях. Крім того, ця постанова стосується осіб, які отримали травму, контузію чи каліцтво під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що постанова № 850 не поширюється на позивача, а тому він не має права на одноразову грошову допомогу при встановленні групи інвалідності за умовами визначеними постановою № 850.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Статтею 23 Закону України «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою № 850.

Відповідно до пункту 3 постанови № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідкою МСЕК серії 2-18АБ № 022982 та довідкою МСЕК серії 12-ААА № 845047, ОСОБА_1 26.05.1997 року встановлено третю групу інвалідності, а 05.12.2018 року другу групу інвалідності, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку у складі військового контингенту в Демократичній Республіці Афганістан.

Пунктом 7 постанови № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 постанови № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

- витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 постанови № 850 визначено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, отримавши від позивача заяву про призначення одноразової грошової допомоги та відповідні документи, відповідач направляє їх МВС України для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги.

При цьому, цією постановою не передбачена можливість органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, відмовляти у надісланні заяви про призначення одноразової грошової допомоги та доданих до неї документів МВС чи приймати інші рішення щодо цієї заяви. Постановою № 850 передбачено обов`язок органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції надіслати таку заяву та додані до неї документи до МВС для прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, відповідач порушив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затверджені постановою № 850 та не надіслав заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги разом з доданими документами до МВС для вирішення питання про її призначення.

Суд першої інстанції, при вирішенні спірних правовідносин не застосував положення пунктів 7 та 8 постанови № 850, чим, на думку апеляційного суду, порушив норми матеріального права.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Апеляційний суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у вирішенні питання про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року в справі № 0940/2364/18 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у вирішенні питання про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області надіслати Міністерству внутрішніх справ України документи для вирішення питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 30.09.2019 року