Справа № 815/1990/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1990/14
30 вересня 2019 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 815/1990/14 за позовом Управління пенсійного фонду України у Фрунзівському районі Одеської області до товариства з обмеженою відповідальністю Прогрес про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 152742, 09 грн.,-
Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року у справі № 815/1990/14 набрала законної сили 16.06.2015р.

23.09.2019р. (вх. № 34332/19) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в якій заявник просить Великомихайлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області замінити на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Заявник у судове засідання явку представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду сповіщався належним чином та завчасно, направив до суду клопотання про розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні без участі представника.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» відбулася реорганізація Великомихайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ().

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судових рішень.

Аналогічна норма передбачена положеннями Закону України Про виконавче провадження, згідно ч. 5 ст. 15 якого уразі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок реорганізації юридичної особи. Заміна сторони полягає у вступі замість неї її правонаступника.

За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини "Воротнікова проти України" від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Верховний Суд у постановах від 13 лютого 2018 року (справа № К/9901/2569/17), від 27 лютого 2018 року (справа №К/9901/17240/18), від 30 січня 2018 року (справа № К/9901/3650/17), від 03 квітня 2018 року (справа К/9901/25386/18) висловив свою позицію стосовно заміни сторони виконавчого провадження. Суд вказав на наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області є правонаступником суб`єкта владних повноважень, який вибув у спірних правовідносинах, а саме Великомихайлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, а відтак заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. № 34332/19 від 23.09.2019р.) про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 815/1990/14, є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 205, 243, 248, 250, 256, 379, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні по справі № 815/1990/14, а саме: замінити стягувача з Великомихайлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області () на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ().

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина