Справа № 810/4986/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4986/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Державної служби геології на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2019 року, суддя Кармазін О.А., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу (в частині), визнання протиправною бездіяльністі, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України від 02.08.2018 року №266 в частині п. 28 Додатка 2 щодо зупинення з 01.10.2018 року дії Спеціального дозволу на користування надрами №6070 від 29.07.2015 року, виданого ТОВ «Усадьба-М», про визнання протиправною бездіяльності Державної служби геології та надр України щодо відмови в розгляді по суті заяви ТОВ «Усадьба-М» про внесення змін до Програми робіт, яка є Додатком 2 до Угоди №6070 від 29.07.2015 року про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина №1 Харківської області і зобов`язання внести зміни до п.4 Програми робіт в частині обсягів видобування з « 50-150» м.куб./добу на « 30-50» м.куб/добу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 02.08.2018 року №266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів для усунення порушень, та внесення змін до наказів» в частині п.28 Додатка 2 щодо зупинення з 01.10.2018 року дії спеціального дозволу на користування надрами; визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у відмові розгляду пропозицій ТОВ «Усадьба-М», викладених у листі від 18.06.2018 року №156, зобов`язано розглянути по суті пропозиції товариства. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна служба геології та надр України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2015 року позивачу видано Спеціальний дозвіл на користування надрами № 6070. Спецдозвіл виданий на підставі наказу № 112 від 14.05.2015. Вид користування надрами: видобування. Мета користування надрами: видобування питних підземних вод. Назва родовища - Озерянське родовище (свердловина №1). Місцезнаходження: Харківська область, Дергачівський район, 2,4 км на північний схід від с. Сіряки. Обсяг видобування - 150 м.куб/добу. Відомості про затвердження запасів - ДКУ України, протокол від 05.03.2014 року № 3132. Строк дії - 20 років.

Додатком до Спецдозволу є Угода № 6070 від 29.07.2015 року про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод.

Пунктом 2.2. Угоди, крім іншого, визначено, що відомості про затвердження запасів є додатком № 1 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

Пунктом 3.1. Угоди передбачено, що умови користування надрами, види та строки виконання позивачем робіт з метою видобування питних підземних вод протягом строку дії дозволу визначається в Програмі робіт, яка є додатком № 2 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

У пункті 3.2. зазначено, що Програма робіт у цілому або окремі її показники, у разі потреби, можуть уточнюватись або змінюватись за взаємною згодою сторін у межах дії Дозволу та цієї Угоди.

Сторона, яка ініціює внесення змін та/або доповнень до Програми робіт, зобов`язана надати іншій стороні відповідні письмові обґрунтування (п. 3.3.).

Сторона, яка одержала від іншої сторони письмові обґрунтування та пропозиції щодо внесення змін/або доповнень до Програми робіт зобов`язана у місячний термін надати іншій стороні письмову вмотивовану відповідь щодо прийняття (відмови) пропозицій щодо внесення змін та/або доповнень до Програми робіт.

Відповідно до Програми робіт, видобування складає обсяг куб. м./добу 50 - 150 із строком проведення робіт 4 кв. 2015 року.

Східним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у період з 10.04.2018 року по 20.04.2018 року проведено планову перевірку ТОВ "Усадьба-М".

За результатами перевірки складено акт від 20.04.2018 року № 11/6070.

Серед порушень, які на думку відповідача вчинив позивач:

- абзац 2 пункту 3 ПКМУ № 963 - в 2017 році до Держгеонадр України не надано копію паспорта артезіанської свердловини№ 1 Озерянського родовища (не є підставою для зупинення дії спецдозволу);

- статті 24, 51 КУ № 132/94, абзац 1 пункту 10 ПКМУ № 615 - в 2017 видобування підземних вод здійснювалось без погодженого в установленому порядку Плану видобутку та витрат підземних вод, що є невиконанням пункту 2 особливих умов спеціального дозволу № 6070 від 29.07.2015 року, поставленого Держгірпромнаглядом України (не є підставою для зупинення дії спецдозволу);

- частина 2 статті 24 КУ № 132/94, абзац 1 пункту 10 ПКМУ № 615 - не виконується пункт 4 Програми робіт до Угоди про умови користування надрами щодо видобування питних підземних вод з 4 кв. 2015 року в обсязі 50-150 м.куб./добу, що не відповідає обсягам та термінам, передбачених технологічною схемою розробки Озерянського родовища (свердловина №1). Так, в 2016 році видобуто 3,450 тис.м.куб, в 2017 - 4,116 тис.м.куб підземної води, а вихід на проектну потужність в обсязі 150 м.куб./добу технологічною схемою передбачено на 2033 рік (є підставою для зупинення дії спецдозволу).

20.04.2018 року за № 11/6070 відповідачем сформовано припис на адресу позивача з порушенням, яке необхідно усунути: не виконується пункту 4 Програми робіт до Угоди про умови користування надрами щодо видобування питних підземних вод з 4 кв. 2015 року в обсязі 50-150 м.куб./добу, що не відповідає обсягам та термінам, передбачених технологічною схемою розробки Озерянського родовища (свердловина №1).

В 2016 році видобуто 3,450 тис.м.куб, в 2017 - 4,116 тис.м.куб підземної води, а вихід на проектну потужність в обсязі 150 м.куб./добу технологічною схемою передбачено на 2033 рік.

Визначено у приписі, що це є порушенням ч. 2 ст. 24 КУ № 132/94, абзацу 2 пункту 10 ПКМУ № 615.

У приписі запропоновано до 20 травня 2018 року усунути вищезазначене порушення та подати матеріали, які підтверджують факт усунення порушення.

02.05.2018 року позивачем на адресу відповідача сформовано лист-пояснення № 9 від 30.04.2018 року, де звернута увага на те, що згідно геолого-економічної оцінки родовища, затвердженої 05.03.2014 Державною комісією по запасам корисних копалин, техніко-економічного обґрунтування передбачено поступове досягнення видобутку по періодам: 2014 - 2018 - 30 м.куб./добу, 2019 - 2019 - 2023 - 60 куб.м./добу і далі.

Позивач у поясненнях також зазначив про планове підвищення видобутку у 2018 році до 30 м.куб/добу.

Водночас, у зв`язку з необхідністю виконання припису № 11/6070 від 20.04.2018 року позивач просив повідомити про необхідність звернення до відповідача щодо внесення змін у Програму робіт - п. 4 Видобування не 50-150 м.куб/добу, а 30 - 150 м.3./добу. Позивач просив повідомити про додаткові документи, які у зв`язку з цим слід подати.

У листі до відповідача від 18.06.2018 року № 16 позивач, крім наведеного, також запропоновував уточнити показники Програми робіт щодо видобування води в обсягах - не з 50-150 м.куб./добу, а 30 - 150 м.куб./добу, що в повній мірі, як зазначено у зверненні, відповідає обсягам і термінам, передбаченим у Звіті геолого-економічного дослідження, затвердженого ДКЗ України 05.03.2014 (протокол № 3132), виклавши п. 4 (Видобування куб.м./добу) Програми робіт в новій редакції з уточненням обсягів і строків проведення робіт та погодити Програму робіт в новій редакції з уточненням показників п. 4, в межах дії Спеціального дозволу, виданого 29.07.2015 року та раніше підписаної Угоди про умови користування ділянкою надр.

До звернення додано виписку із Звіту про геолого-економічну оцінку родовища, проект уточнення Програми робіт - 2 екземпляри.

Листом від 20.07.2018 року № 13857/03/12-18 відповідач повідомив, що питання стосовно внесення змін до програми робіт буде розглянуто у разі надходження заяви та належним чином оформленої угоди про умови користування надрами з додатками за формою, яка затверджена Держгеонадр від 09.07.2018 року № 236.

Направлений позивачем проект додатку до Угоди (змін до Програми робіт) повернутий позивачу.

У той же час, оскаржуваним наказом від 02.08.2018 року № 266, а саме п. 28 додатку № 2 до цього наказу, зупинено дію спецдозволу позивача.

Зазначено порушення: ст. 24 Кодексу України про надра; абзац 3 ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Підстава зупинення - підпункти 1, 4 п. 22 постанови КМ України від 30.05.2011 року № 615. Дію спецдозволу зупинено з 01.10.2018 року.

Відповідно до геолого-економічної оцінки родовища станом на 01.01.2014 року за 6 останніх років фактичний середньодобовий водозабір коливався від 3,2 до 26 м.куб/добу, а очікуваний видобуток на період 2014 - 2018 роки заплановано на рівні 30 м.куб./добу - річний 7,23 тис.м.куб.

Згідно Технологічної схеми експлуатації родовища, яку погоджено Теруправлінням Держгірпромнагляду в Харківській області середньодобовий відбір води (фактичний) складав 21 м.куб./добу.

Лише 23.06.2016 року рішенням Харківської обласної ради було затверджено проект меж санітарної охорони на водозаборі ТОВ "УСАДЬБА-М"

Отже, як вірно в становив суд першої інстанції, причиною зупинення дії спецдозволу є видобування води, як вважає відповідач, нижче мінімального обсягу, що на його думку є порушенням з боку надрокористувача (позивача).

Як встановлено судом, перевірка проведена на підставі наказу в.о. Голови Державної служби геології та надр України від 12.03.2018 року № 89 "Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у квітні 2018 року", яку наказано провести Департаменту державного геологічного контролю ( Гончаренко В.В.).

При цьому, направлення на проведення перевірки від 27.03.2018 року підписано начальником Східного міжрегіонального відділу ОСОБА_1 на своє ж власне ім`я.

Враховуючи те, що сторонами не заперечується право відповідача на проведення перевірок, слід зазначити, що частиною другою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Закон № 877-V) передбачено, що посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з інформаціє, розміщеною на веб-сайті Держгеонадр України (http://www.geo.gov.ua/structure/), Східний міжрегіональний відділ входить до структури Держгеонадр України та не є органом державного нагляду (контролю) в розумінні Закону № 877-V.

З наведеного вбачається, що перевірка проведена особами, які не були на це уповноважені вищезгаданим наказом та направленням, підписаним керівником органу державного нагляду (контролю).

Всупереч наведеним вимогам Закону, вказане направлення підписано не керівником державного органу, а працівником регіонального відділу у складі Департаменту та ще й на своє ж ім`я, який (відділ) не є окремим органом державного нагляду, окремою юридичною особою публічного права, а працівник (керівник відділу) по суті сам собі надав повноваження щодо проведення перевірки разом з іншим неуповноваженим працівником відділу, тобто перебравши на себе повноваження керівника органу державного нагляду (контролю), що зумовлює висновок про те, що перевірка проведена з порушенням Закону, неуповноваженими особами, а відтак акт перевірки є доказом здобутим з порушенням Закону. При цьому, під час розгляду справи не надано жодних доказів уповноваження виконуючим обов`язки Голови служби осіб, зазначених у направленні на перевірку, на її проведення.

Отже, проведення перевірки здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки наказ про її проведення підписано неповноважною особою, яка не наділена правом підпису першої особи відповідного наказу.

У поданому адміністративному позові позивач окремо винесений припис не оскаржував, проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, в контексті положень ч. 7 ст. 8 Закону № 877-V, припис від 20.04.2018 № 11/6070, який підписаний тією ж особою - працівником (керівником) відділу (Східного міжрегіонального відділу) - ОСОБА_1 , не є юридично значимим документом та не створює будь-яких правових наслідків для цілей його виконання з боку позивача та для застосування для цілей прийняття оскаржуваного акту, як такий, що складений особою, яка не була уповноважена на проведення перевірки та, відповідно, складання припису.

Відповідно до частини 2 ст. 24 Кодексу визначено, що користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Проте, складені за наслідками перевірки документи, зокрема акт перевірки, припис не містять посилання на конкретний пункт ч. 2 ст. 24 Кодексу, який на думку відповідача був порушений позивачем, що є порушенням принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права, є порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції та, у зв`язку з невизначеністю конкретної норми Закону, - пункту 1 частини 1 статті 2 КАС України, в якому визначено один із критеріїв, перевірку дотримання якого здійснюють суди у справах про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, а саме - суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо виявленого під час перевірки відповідачем порушення позивачем абзацу 1 пункту 10 ПКМУ № 615, під чим мається на увазі постанова Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", то колегія суддів зазначає, що посилання на дану норму постанови КМ України у наказі не міститься.

Згідно абзацу 1 пункту 10 Порядку невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:

вимоги до ефективності робіт;

сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

Дозвіл з угодою про умови користування надрами та додатками до неї підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після їх підписання.

Примірні угоди про умови користування надрами затверджуються органом з питань надання дозволу та підлягають публікації на його офіційному веб-сайті.

Тобто, вказаною нормою лише передбачені структура та зміст угоди про користування надрами, які за своєю суттю та призначенням не встановлюють певного обов`язку та не встановлюють будь-якої відповідальності.

Як встановив суд першої інстанції, в ході розгляду справи відповідач вказав на порушення позивачем пп.1,2,5 ч.2 ст. 24 Кодексу України про надра.

Проте судом не встановлено порушення з боку позивача п. 1 ч. 2 ст. 24 Кодексу (щодо обов`язку використання надр відповідно до цілей, для яких їх було надано), оскільки ділянка надр надана позивачу для видобування питних підземних вод. Ані акт перевірки, ані припис не містять обставин порушення цілі користування надрами.

Безпідставним є посилання відповідача на п. 5 ч. 2 ст. 24 Кодексу, оскільки зазначена норма ("виконувати …. вимоги …, встановлені …..та угодою про розподіл продукції") застосовується в рамках виконання Угод про розподіл продукції із особливостями, встановленими Законом України "Про угоди про розподіл продукції" та, відповідно, не має відношення до адміністративних договорів у формі Угод про умови користування надрами, що має місце у даному випадку, а відтак застосування вказаної норми до позивача є у даному випадку безпідставним та не може бути підставою для зупинення дії спецдозволу.

Також суд вірно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо порушення позивачем п. 2 ч. 2 ст. 24 Кодексу (щодо забезпечення повноти геологічного вивчення, раціонального, комплексного використання та охорону надр), оскільки позивач з 4 кв. 2015 року здійснює видобуток менше, ніж передбачено Програмою робіт, тобто з 4 кв. 2015 року та на час проведення перевірки не забезпечує мінімальний видобуток води 50 м.куб/добу, про що відповідач надавав відповідні пояснення.

Програма робіт містить іншу умову. А саме - строк проведення робіт, тобто період виконання, визначений одним періодом - "4 кв. 2015 року". Програма робіт не містить визначення періоду "з 4 кв. 2015 року", що б могло передбачати подальшу дію такого періоду у майбутнього та протягом невизначеного часу. Відтак, є безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача щодо порушення позивачем мінімального обсягу видобутку поза межами 4 кв. 2015 року.

Щодо забезпечення повноти геологічного вивчення, слід зазначити, що вказане правило не застосовне на стадії промислової розробки, оскільки геологічне вивчення передує такій стадії як промислова розробка (видобування корисних копалин) і таким чином вказане правило не застосовується до спірних відносин.

Відповідно до термінології, зазначеної у Кодексі, під раціональним використання надр розуміється розсудливе, обґрунтоване використання надр при якому забезпечується дотримання балансу економічних, культурних та екологічних інтересів суспільства, враховується взаємодія різних видів природних ресурсів та таке використання надр, яке передбачає найменшу втрату корисних копалин пі час їх видобування. Під комплексним використанням надр розуміється недопущення вибіркової розробки тих чи інших видів корисних копалин.

Завдання раціонального та комплексного використання надр не зводиться лише до забезпечення повного вилучення корисних копалин.

Таким розумінням вказаних термінів сформовано принцип заборони "хижацької" експлуатації родовищ корисних копалин.

Проте, відповідачем не доведено в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, "хижацької" експлуатації позивачем родовища як підстави для висновку про вчинене позивачем порушення цих принципів та підстави для зупинення дії спецдозволу.

Кодекс України про надра не містить норм, які визначають, що видобуток корисних копалин (підземних вод) нижче планового видобутку з об`єктивних причин є невиконанням вимог щодо раціонального та комплексного використання надр, є порушенням вимог законодавства про надра, як і не містять положень щодо відповідальності за таке "порушення".

Само по собі недодержання мінімальних обсягів видобутку не призводило та не призводить до нераціонального використання надр або погіршення їх стану, що б могло бути кваліфіковано як порушення обов`язків надрокористувача.

Крім того, завдяки технологічним рішенням та застосуванню технологій відбір води було зменшено, що вочевидь призводило до більш раціонального використання надр та видобутих корисних копалин, уникнення зайвого видобутку та скидання вод без їх застосування у господарських цілях, що не спростовано відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України.

Таким чином позивач у даній ситуації діяв у напрямку більш раціонального використання надр, виконуючи обов`язки надрокористувача, а видобуток нижче запланованих обсягів, тобто прогнозних показників, був зумовлений об`єктивними обставинами та технологічною схемою, що не було враховано відповідачем та не може вважатися порушенням законодавства про надра.

Щодо бездіяльності відповідача по не розгляду заяви ТОВ «Усадьба-М» колегія суддів зазначає, що пунктом 7.3. Угоди про умови користування надрами передбачено, що Держгеонадра зобов`язана своєчасно інформувати надрокористувача з питань, які віднесені до його компетенції і виникають стосовно виконання умов Дозволу та положень цієї Угод, що відповідачем здійснено не було..

У подальшому, отримавши два екземпляри проекту уточненої Програми робіт було прописано видобування " 4 кв. 2015 - 2033 рік" " 30-150 м.куб./добу", а також обґрунтування необхідності уточнення показників Програми робіт, відповідач відмовився його розглядати та повернув вказані документи лише з формальних причин.

Таким чином, оскільки відповідач не надав належних доказів вчинення позивачем порушень, зазначених відповідачем та відображених вище, які б по своїй значимості могли бути підставою для зупинення дії спецдозволу шляхом прийняття оскаржуваного рішення, оскаржуваний наказ є протиправним в частині, яка стосується позивача, а тому в цій частині суд вірно задовольнив позовні вимоги.

При цьому, відповідно до п. 22 Порядку № 615, у разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові від розгляду по суті заяви ТОВ "Усадьба-М" про внесення змін до Програми робіт та зобов`язання відповідача внести Програми робіт, то, враховуючи положення самої Угоди про користування надрами (п. 3.2.-3.4.), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині вимог, а саме: шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача протиправною та, враховуючи право суду за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України) з метою ефективного захисту прав позивача, - зобов`язання розглянути по суті пропозиції позивача, наведені листі від 18.06.2018 № 16 (вх. № 13006/02/12-18 від 23.06.2018) щодо внесення уточнень до Програми робіт з видобування питних підземних вод родовища "Озерянське" свердловина № 1 Харківської області, та доданий до цього листа проект Додатку № 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища "Озерянське" свердловина № 1 від 29.07.2015 № 6070, колегія суддів вважає, що виходячи з умов Угоди позивач належним чином обґрунтував свої пропозиції та надав проект уточнень до Програми робіт, однак відповідач протиправно відмовився від їх розгляду. При цьому, суд вважає передчасними вимоги про зобов`язання внести зміни до п. 4 вказаної Програми робіт в частині обсягів видобування, оскільки вказані пропозиції відповідачем по суті не розглядалися.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Постанову виготовлено: 01 жовтня 2019 року.