Справа № 620/738/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/738/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-виробничий комплекс «Прогрес» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року, суддя Заяць О.В., у справі за адміністративним позовом Державного підприємства науково-виробничий комплекс «Прогрес» до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Державне підприємство науково-виробничий комплекс «Прогрес» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №25-02-015/0045/35 від 12 лютого 2019 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із надходженням на адресу Управління Держпраці у Чернігівській області листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 28.12.2018 року № 14319/04-03 про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної, Управлінням Держпраці у Чернігівській області видано наказ від 15.01.2019 року № 16 "Про проведення контрольних заходів" щодо організації інспекційного відвідування, в тому числі ДП НВК "Прогрес" з питань додержання законодавства про працю в частині дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, строків виплати заробітної плати.

На підставі наказу видано направлення на проведення контрольного заходу від 15.01.2019 року № 49 щодо проведення інспекційного відвідування позивача у період з 21 по 23 січня 2019 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Гущіною Іриною Борисівною.

Інспекційне відвідування ДП НВК "Прогрес" проводилось з 21 по 23 січня 2019 року, за результатом якого встановлені порушення ч. 3 ст 106 КЗпП України, про що складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 23.01.2019 року № 25-02-015/0045.

На підставі абзацу 4 частини 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а саме: не нарахування та не виплата в подвійному розмірі заробітної плати працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за роботу в надурочний час за підсумком відпрацьованого часу за 4 квартал 2018 року (ст. 106 Кодексу законів про працю України) 12 лютого 2019 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Тищенком О.О . винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 25-02-015/0045/35 на ДП НВК "Прогрес" у розмірі 83460,00 грн.

Надаючи правову оцінку взаємовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно- правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

У відповідності до ч. 5 ст. 2 вищевказаного Закону зазначені у частині четвертій цієї статті органи (в тому числі і Управління), що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10,19,20,21,частини третьої статті 22 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 6 вищевказаного Закону суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Згідно зі ст. 16 вказаної Конвенції інспекції на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок від 26.04.2017 № 295), відповідно до якого інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Згідно з пунктом 2 Порядку від 26.04.2017 року № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці. Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оплату праці" норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою ст. 12 Закону України "Про оплату праці" та Кодексам законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Із матеріалів справи слідує, що 19.04.2018 року між адміністрацією та трудовим колективом ДП НВК «Прогрес» укладено Колективний договір ДП НВК "Прогрес" на 2018-2019 роки, зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради 15.05.2018 року за № 20.

Відповідно до пунктів 5.3, 5.5, 5.8 Колективного договору на підприємстві встановлено 40 годинний, п`ятиденний робочий тиждень. Загальними вихідними днями на підприємстві є субота і неділя.

Пунктом 4.24 розділу 4 Колективного договору на підприємстві запроваджено підсумований облік робочого часу за квартал для працівників, які працюють по безперервному графіку. Якщо працівник відпрацював більше годин ніж потрібно по графіку, то всі години відпрацьовані понад установлений графік оплачуються, як надурочні.

Відповідно до статті 61 КЗпП України на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (ст. 50 і 51).

При підсумованому обліку робочого часу час, відпрацьований по над норму тривалості робочого часу за обліковий період, вважається надурочним і оплачується згідно зі ст. 106 КЗпП України, тобто в подвійному розмірі годинної ставки.

Згідно з п. 6 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 138 від 19.04.2006 року (далі - Методичні рекомендації) обліковий період установлюється в колективному договорі підприємства. Він охоплює робочий час і години роботи у вихідні і святкові дні, години відпочинку. Щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, встановлена графіком, може коливатися протягом облікового періоду, але загальна сума годин роботи за обліковий період має дорівнювати нормі робочого часу в обліковому періоді. Обліковим періодом при підсумованому обліку робочого часу, як правило, є місяць. В окремих випадках застосовуються інші облікові періоди - декада (10 календарних днів місяця), квартал, півріччя рік тощо.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 10 абз. 3 п. 12 Методичних рекомендацій, при підсумованому обліку робочого часу час, відпрацьований понад норму тривалості робочого часу за обліковий період, вважається надурочним і оплачується згідно зі ст. 106 КЗпП оплата за всі години надурочної роботи провадиться в кінці облікового періоду.

Загальна кількість надурочних годин за обліковий період визначається як різниця між фактично відпрацьованим часом і нормою годин за цей період.

Нормою тривалості робочого часу в жовтні-грудні 2018 року при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями (субота, неділя) та 40 годинному робочому тижні є 510 годин (жовтень - 176 год., листопад - 176 год., грудень - 167 год.).

На підставі наданих до інспекційного відвідування табелів обліку робочого часу та графіку роботи, нарахування заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2018 року працівникам служби воєнізованої охорони встановлено підсумований облік робочого часу, з обліковим періодом - квартал.

За підсумком відпрацьованого часу за 4 квартал 2018 року до надурочних робіт залучався старший охоронник-пожежний ОСОБА_2 , який відпрацював при 40-годинному робочому тижні - 520 годин, з них 10 годин надурочних.

Охоронник 2 розряду ОСОБА_3 відпрацював при 40-годинному робочому тижні за 4 квартал 2018 року 528 годин, з них 18 годин надурочних.

Кінцем облікового періоду та місяцем в якому повинна була проведена оплата за всі години надурочної роботи, в даному випадку є грудень 2018 року.

На час завершення інспекційного відвідування оплата праці за надурочні години відпрацьовані понад установлену норму тривалості робочого часу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проведена, що є порушенням ч. 3 ст. 106 КЗпП України.

Згідно з ст. 265 КЗпПУ посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до п.29 Порядку здійснення державного контролю за додержання законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 із змінами та доповненнями, Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 із змінами та доповненнями, визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі-уповноважені посадові особи); штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п.3 Порядку від 17.07.2013 року № 509 уповноважена посадова особа не пізніше через 10 днів з дати складання акту приймає рішення щодо' розгляду справи про накладення штрафу (далі-справа). Згідно з п.4 даного Порядку справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

За недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, а саме не нарахування та не виплата в подвійному розмірі заробітної плати працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за роботу в надурочний час за підсумком відпрацьованого часу за 4 квартал 2018 року (ст. 106 Кодексу законів про працю України) 12 лютого 2019 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Тищенком О.О . винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 25-02-015/0045/35 на ДП НВК "Прогрес" у розмірі 83 460,00 грн.

Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому постанова є законною і правомірною.

Щодо доводів позивача про те, що кошти за надурочно відпрацьований час були виплачені працівникам відповідно до умов колективного трудового договору, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4.24 розділу 4 Колективного договору на підприємстві запроваджено підсумований облік робочого часу за квартал для працівників, які працюють по безперервному графіку. Якщо працівник відпрацював більше годин ніж потрібно по графіку, то всі години відпрацьовані понад установлений графік оплачуються, як надурочні.

Як зазначив представник позивача в апеляційній скарзі, за підсумками відпрацьованого за четвертий квартал 2018 року робочий час у заробітну плату за січень 2019 року було включено працівникам виплат за надурочні години роботи.

При підсумованому обліку робочого часу відповідно до викладених правил оплачується весь час, відпрацьований понад норму робочого часу за відповідний обліковий період.

У трудовому договорі не передбачена виплат за відпрацьований надурочний час у наступному після закінчення кварталу місяці.

Окрім того, судова колегія зазначає, що зарплату за місяць мають виплачувати не пізніше 7 числа місяця, а отже, виплату повинні здійснювати в період із 1 по 7 число наступного місяця.

Таким чином, зарплата за надурочний час повинна позивачем бути виплачена за наслідками 4 кварталу, а не у 1 кварталі наступного року при виплаті зарплати за весь січень місяць.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-виробничий комплекс «Прогрес» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Повний текст виготовлено: 01 жовтня 2019 року.