Справа № 640/13223/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 вересня 2019 року № 640/13223/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК"
до про Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві визнання протиправними дій та скасування постанов,

за участю:

від позивача - Ручка О.А.;

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та скасувати постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесену старшим державним виконавцем Стужуком П.П., від 21.06.2019 ВП № 59160716 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесену старшим державним виконавцем Стужуком П.П., від 01.07.2019 ВП № 59425875 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправними дії Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та скасувати постанову Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, винесену старшим державним виконавцем Стужуком П.П., від 01.07.2019 ВП № 59425875 про арешт коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з порушенням установленого Законом України "Про виконавче провадження" строку. Щодо постанови про стягнення виконавчого збору позивач зазначив, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови стягнення виконавчого збору, а саме: фактичне виконання рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Стверджує, що у даному випадку, відповідачем не було вжито жодного заходу примусового виконання рішення та фактично не стягнуто з боржника заборгованості. За наведених обставин вважає, що дії відповідача суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження", відтак спірні постанови підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 16.09.2019 № 1197 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 визначено суддю Катющенка В.П. для розгляду адміністративної справи № 640/13223/19.

Ухвалою суду від 17.09.2019 адміністративну справу № 640/13223/19 прийнято до провадження судді Катющенка В.П., призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом учасників справи у судове засідання 27.09.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 27.09.2019 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзиву на позов суду також не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, у провадженні Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження ВП № 59160716 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/15750/18 про стягнення з ТОВ "Експерт-МК" на користь ТОВ "Торговий дім "Сокар Україна" 2616859,75 грн боргу, 101013,87 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 44270,55 грн три проценти річних з простроченої суми, 520202,74 грн пені, 61357,31 грн витрат по оплаті судового збору, 23105,54 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 22.05.2019 ВП № 59160716 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/15750/18.

У пункті 3 вказаної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 336080,98 грн (а.с. 18).

21.06.2019 старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 59160716 на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 24).

У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору з боржника та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виділяються в окреме виконавче провадження.

Так, 21.06.2019 старшим державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 59160716 (а.с. 20-21).

Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 01.07.2019 ВП № 59425875 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 59160716 від 21.06.2019 про стягнення з ТОВ "Екперт-МК" виконавчого збору в сумі 336680,97 грн (а.с. 26-27).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову від 01.07.2019 ВП № 59425875, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах) ТОВ "Екперт-МК" в межах суми звернення стягнення (а.с. 28-29).

Не погодившись з діями відповідача та вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону N 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Одночасно, частиною п`ятою вказаної статті Закону N 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2019 ВП № 59160716 державним виконавцем зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 336680,98 грн.

За змістом частин першої, другої статті 27 Закону N 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що виконавчий збір є обов`язковим до сплати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. При цьому, розмір виконавчого збору становить 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, а не від фактично стягнутої суми, як помилково вважає позивач та яка дійсно була в редакції частини другої статті 27 Закону N 1404-VIII до змін, внесених Законом України від 03.07.2018 N 2475-VIII, який набрав чинності 28.08.2018.

Частиною сьомою статті 27 Закону N 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Також суд звертає увагу позивача, що і частиною дев`ятою статті 27 Закону N 1404-VIII передбачено підставу, за якої виконавчий збір не стягується, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За наведених обставин, суд вважає, що у відповідача були правові підстави для прийняття спірної постанови про стягнення виконавчого збору.

Одночасно, частиною шостою статті 27 Закону N 1404-VIII передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Таким чином, у разі стягнення з боржника всієї суми виконавчого збору, при повторному пред`явленні виконавчого документа до виконання до органів державної виконавчої служби - виконавчий збір не стягується.

Як уже зазначалось, постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 59160716 від 21.06.2019, винесена на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону N 1404-VIII у зв`язку із затвердженням Господарським судом міста Києва 20.06.2019 мирової угоди на підставі заяви Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про затвердження мирової угоди у ВП № 59160716 (ухвала суду у справі № 910/15750/18 від 20.06.2019).

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону N 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що оскаржувана постанова про стягнення з ТОВ "Експерт-МК" виконавчого збору винесена державним виконавцем в один день з постановою про закінчення виконавчого провадження, що не суперечить наведеним вище положенням частини третьої статті 40 Закону N 1404-VIII.

Наведені обставини свідчать про дотримання відповідачем положень Закону N 1404-VIII при прийнятті постанови про стягнення виконавчого збору, що є підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.

Обґрунтовуючи протиправність постанови від 01.07.2019 ВП № 59425875 про відкриття виконавчого провадження, позивач вказує на порушення строків прийняття останньої.

Поряд з цим, частиною п`ятою статті 13 Закону N 1404-VIII передбачено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Враховуючи наведене та те, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, суд дійшов висновку про наявність підстав у відповідача для прийняття спірної постанови. Крім того, саме таке порушення - порушення строку відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 21.06.2019 ВП № 59160716, а саме: винесення лише 01.07.2019 постанови у ВП № 59425875, жодним чином не впливає на права позивача, як боржника у даному виконавчому провадженні.

За змістом частини сьомої статті 26 Закону N 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Враховуючи, що накладення арешту на кошти боржника є видом забезпечення виконання виконавчого документа, і накладення такого арешту передбачено Законом N 1404-VIII, суд вважає, що позовні вимоги в частині оскарження дій відповідача та постанови про накладення арешту є необгрунтованими та задоволенню також не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерт-МК" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, офіс 3.13, ідентифікаційний код 38983074) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко