Справа № 540/1548/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1548/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним дії, рішення та бездіяльність суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 24.01.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком та визнати бездіяльність відповідача, щодо не призначення пенсії - протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії - призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.04.2017 у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою від 30.07.2019 у справі відкрите спрощене позовне провадження без участі сторін (в порядку письмового провадження).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою реалізації права на призначення пенсії, позивач особисто подала до відповідача заяву про призначення пенсії за віком. Однак, відповідачем було відмовлено в задоволенні даної заяви, із посиланням на наступні підстави: документ, що посвідчує особу позивача не відповідає порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно; відсутність у позивача реєстрації на території України за місцезнаходженням відповідача; позивачем не надано належним чином завірених копій документів. ОСОБА_1 не погоджується із зазначеними підставами, вважає відмову в призначенні їй пенсії протиправною, у зв`язку із чим просить задовольнити позов в повному обсязі.

14.08.2019 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов відповідно до якого, Головне управління Пенсійного фонду України заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Заяву позивачки про призначення пенсії за віком було подано її представником до Управління 19.10.2018. Управлінням, було прийнято Рішення від 24.01.2019 №2/03-18, яким було відмовлено у призначені пенсії позивачці з підстави, що не було дотримано вимог постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі порядок №22-1), а саме, щодо надання оригіналів документів про стаж, вік та заробітну плату, а також через відсутність оригіналу паспорта громадянина України та відсутність у паспорті даних про місце проживання на території України, а саме в м. Херсоні. Тому, відповідачем було відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком, про що прийнято рішення №2/03-18 від 24.01.2019, яке пенсійний орган вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується нотаріально засвідченою копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

У 25.04.1995 році позивач виїхала із України до держави Ізраїль на постійне місце проживання, де була прийнята на облік консульським відділом посольства України у державі Ізраїль.

До виїзду із України, позивач була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2018 представник позивача особисто подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком (апостильована та нотаріально завірена) разом з копією паспорта громадянина (позивача) України для виїзду за кордон (оригінал для ознайомлення та копія), ізраїльське посвідчення особи (оригінал для ознайомлення та копія), ІПН (оригінал для ознайомлення та копія), трудова книжка (оригінал для ознайомлення та копія).

На виконання листа від 10.01.2019 №324/02-12 ГУ ПФУ у Херсонській області, представником позивача було надано додаткові документи: копія паспорта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження ОСОБА_1

24.01.2019 Головним управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області прийнято рішення №2/03-18 про відмову в призначені позивачу пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 не дотримано вищезазначених вимог, а саме: відсутній оригінал паспорта громадянина України та документ про місце реєстрації ОСОБА_1 на території України.

Не погодившись із такою відмовою відповідача, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи підстави зазначені в рішенні Головного Управління ПФУ в Херсонської області від 24.01.2019 №2/03-18 для відмови у задоволенні заяви представника позивача від 19.10.2018 року про призначення пенсії позивачу, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначенні пенсії. Це, зокрема:

- документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637,

- для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року (додатки 1, 3 до Положення); за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам,

-документи про місце проживання (реєстрації) особи, та інші.

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (п.2.22 Порядку №22-1). Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію (п.2.23 Порядку №22-1).

Згідно з п.2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (п.4.1 розділ IV Порядку №22-1).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру , копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Аналізуючи наведені норми права можна дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Судом встановлено, що позивач, через свого представника, неодноразово зверталася до відповідача із заявами про призначення їй пенсії за віком, однак останнім було відмовлено в задоволенні цих заяв.

З приводу необхідності пред`явлення позивачем або її представником паспорта або іншого документу для підтвердження реєстрації на території України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку).

Відповідно до статті 5 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Отже, виходячи із правової та соціальної природи пенсійного забезпечення, право громадянина на призначення йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність відмови відповідача у реалізації конституційного права позивача на пенсійне забезпечення з підстав ненадання документу, що підтверджує фактичне проживання, оскільки до заяви про поновлення пенсії за віком, представником позивача була надана копія паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 № 2/03-18 від 24.01.2019.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності свого рішення про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком.

Разом із тим, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 28.04.2017 р., оскільки в рішенні від 24.01.2019 №2/03-18 пенсійним органом не досліджувалися питання наявності або відсутності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за віком, тому суд не може перебирати на себе функції пенсійного фонду та обраховувати загальний, спеціальний стаж роботи позивача на день звернення із заявою про призначення пенсії.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд відмічає, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 19.10.2018 разом із доданими до неї документами, та вирішити її по суті з прийняттям рішення про наявність або відсутність у позивача права на пенсію.

При цьому, слід зауважити, що надання суб`єктом владних повноважень відмови з аналогічних підстав, що перевірялися у межах розгляду даної судової справи, не буде вважатися належним виконанням судового рішення та нестиме негативні наслідки, передбачені чинним законодавством

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги позивача частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні з позовом до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 78226 від 23.07.2019.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень) підлягає сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 24.01.2019 №2/03-18 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області(; вул.28 Армії, 6, м. Херсон, 73005) повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) про призначення пенсії за віком від 19.10.2018 року, та вирішити її по суті з прийняттям рішення про наявність або відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 384,20 грн. (Триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (; вул.28 Армії, 6, м. Херсон, 73005).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 112010200