Справа № 200/9002/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р. Справа№200/9002/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області від 05.04.2019 року №Ф-190298-45 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 6233,48 грн., визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відображення в інтегрованій картці платника боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року, зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до його інтегрованої картки платника шляхом виключення нарахованої суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований вид діяльності якого є діяльність у сфері права. З травня 2017 року має право на заняття адвокатської діяльністю та перебуває на обліку в управлінні як платник єдиного податку на спрощеній системі оподаткування. 05.04.2019 року податковим органом було сформовано вимогу № Ф-190298-45, якою у відповідності до ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивача зобов`язано сплатити борг у розмірі 6233,48 грн.

Позивач вважає вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що доходи позивача, отримані від адвокатської діяльності в період перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, в силу вимог п.297.1 ст.297 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Ухвалою суду від 04.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено строк звернення.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію представник відповідача обґрунтував тим, що позивач повинен сплачувати єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і як фізична особа-підприємець і як самозайнята особа - адвокат. З огляду на зазначене, ГУ ДФС в Донецькій області вважає, що у позивача наявна заборгованість по єдиному внеску та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 26.05.2017 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 2 025126.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності якого є 69.10 діяльність у сфері права.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Покровсько-Добропільському управлінні ГУ ДФС у Донецькій області.

ОСОБА_1 є адвокатом відповідно до свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 3374 від 06 жовтня 2009 року.

Таким чином, позивач є самозайнятою особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідач - Головне управління державної фіскальної служби Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст.43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Згідно інформаційних баз даних ДФС України, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що перебуває на спрощеній системі оподаткування з 26.05.2017 року.

05.04.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-190298-45, якою у відповідності до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" ОСОБА_1 зобов`язано сплатити недоїмку у сумі 6233,48 грн.

Позивач вважає таку вимогу протиправну та такою, що підлягає скасування, тому звернувся до суду із даним позовом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України само зайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, незалежна професійна діяльність, в даному випадку адвокатська діяльність, можлива лише в випадку, якщо особа не є фізичною особою - підприємцем.

Відповідно до п.65.1 ст.65 ПК України, взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, відповідно до п.65.2 ст.65 ПК України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Відповідно до положень п.178.1, п.178.2 ст.178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах з місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених положень ПК України вбачається, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється ст.178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа - підприємець відповідно до вимог законодавства.

Як встановлено вище, ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права. Позивач також є адвокатом.

Таким чином, в даному випадку відсутні підстави вважати підприємницьку діяльність позивача відмінною від незалежної професійної діяльності та відповідно відсутні підстави для зобов`язання позивача вести подвійний облік доходів та витрат у разі здійснення незалежної професійної діяльності у якості адвоката.

Відповідно до п.п.2 п.297.1 ст.297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

Таким чином, можна зробити висновок, що оскільки види діяльності позивача, як фізичної особи - підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, співпадають, то він не має обов`язку подання звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з огляду на ті обставини, що фактично у даному випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що протирічить принципам податкового законодавства.

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 року визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем відповідно до платіжних доручень №П4809 від 14.06.2019 року, №П 13392 від 17.05.2019 року, № П17147 від 18.04.2019 року, № П20664 від 19.03.2019 року, № П24128 від 20.02.2019 року, № П24463 від 20.02.2019 року, №П827 від 03.01.2019 року, № П729 від 03.12.2018 року, №П9073 від 08.11.2018 року, № П5951 від 16.10.2018 року, №П 11730 від 17.09.2018 року, № 0.0.110055278.1 від 04.08.2018 року, № 0.0..1 від 11.07.2018 року, № 0.0..1 від 30.05.2018 року, № П2025 від 03.05.2018 року, № П4586 від 04.04.2018 року, №П17684 від 19.03.2018, № П2980 від 13.02.2018 року було сплачено єдиний соціальний внесок.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимога № Ф-190298-45 від 05.04.2019 року прийнята всупереч вимогам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відображення в інтегрованій картці платника боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо нарахування єдиного соціального внеску в сумі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року, задоволенню не підлягають, оскільки у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування спірної вимоги про сплату боргу через те, що самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливає на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку має вимога Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04.05.2019 року № Ф-190298-45.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків позивача шляхом виключення нарахованої суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року, суд зазначає наступне.

З 10.06.2016 року набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (надалі - Порядок № 422).

Інтегрованою карткою платника (далі - ІКП) є форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (пункт 2 розділу І Порядку № 422).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 422 визначено, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення (підпункт 4 пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 422).

Отже, оскільки нарахування, збільшення або зменшення сум податкових зобов`язань платника податків, його податкового боргу, розрахунки з бюджетом здійснюються в інтегрованій картці платника податків, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки платника шляхом виключення нарахованої суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року.

Суд враховує, що саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав обґрунтованим Верховний Суд у постанові №816/2042/16 від 13.02.2018 року.

Відповідно до положень ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень ч.5 ст.77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до Донецького окружного адміністративного суду даної позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, сплачена позивачем сума судового збору у відповідності до вимог ст.139 КАС України у розмірі 512,27 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.04.2019 року №Ф- 190298-45 - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 05.04.2019 року №Ф-190298-45.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до інтегрованої картки платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 шляхом виключення нарахованої суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 6233,48 грн. станом на 31.03.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 512,27 грн.

Повний текст рішення виготовлено 01.10.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька