Справа № 813/509/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/509/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.;

за участю: представника позивачів Єсіпова І.А ,

представника відповідача Нагорняк Р.І.,

представника третьої особи Малець Н.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор", Приватної фірми науково-виробничого підприємства "Комтех-плюс" до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" про визнання протиправними і скасування наказів, відшкодування шкоди, зобов`язання утриматися від вчинення дій,

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" (далі - ТзОВ «Комтех Аутдор», позивач 1), Приватної фірми науково-виробниче підприємство "Комтех-плюс" (далі - ПФ НВП «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (далі - Департамент економічного розвитку ЛМР, відповідач), в якому позивачі просять суд з урахуванням заяви про уточнення (зменшення) розміру майнових вимог ТзОВ «Комтех Аутдор» (від 03.04.2018 вх. №9007), заяви про уточнення (збільшення) розміру майнових вимог ПФ НВП «Комтех плюс» (від 03.04.2018 вх. №9008), заяви про збільшення майнових вимог позивачів (від 17.04.2018 вх. №10236), кодифікованих вимог (від 08.06.2018 вх. №17884):

1. Визнати протиправними та скасувати повністю накази відповідача від 18.01.2018 про демонтаж рекламних конструкцій ТзОВ "Комтех Аутдор" №№ 11-Д, 13-Д, 14-Д , 15-Д , 16-Д , 18-Д , 20-Д, 22-Д, 23-Д, 24-Д, 26-Д, 27-Д, 28-Д, 29-Д, 30-Д.

1.1. Стягнути з відповідача на відшкодування шкоди, заподіяної ТзОВ «Комтех Аутдор» протиправними наказами №№ 11-Д , 13-Д , 14-Д , 15-Д, 16-Д,18-Д, 20-Д, 22-Д, 23-Д, 24-Д, 26-Д, 27-Д, 28-Д, 29-Д, 30-Д - 2481277, 18 грн.( утому числі 2281321, 25 грн. реальної шкоди, і 199955, 93 грн. упущеної вигоди).

2. Визнати протиправними та скасувати повністю накази відповідача від 18.01.2018 про демонтаж рекламних конструкцій ПФ НВП "Комтех-плюс" №№ 8-Д, 9-Д, 10-Д, 12-Д, 17-Д, 19-Д, 25-Д.

2.1. Стягнути з відповідача на відшкодування шкоди, заподіяної ПФ НВП "Комтех-плюс" протиправними наказами №№ 8-Д, 9-Д, 10-Д, 12-Д, 17-Д, 19-Д, 25-Д - 1167525, 42 грн. (у тому числі 1065852, 99 грн. реальної шкоди, і 101672, 43 грн. упущеної вигоди).

3. Зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, направлених на створення будь-яких перешкод для розміщення ТзОВ «Комтех Аутдор» належних йому об`єктів зовнішньої реклами(стаціонарних рекламних конструкцій) протягом дії продовжених до 31.12.2022 дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами, згідно з переліком зазначеним у позовній заяві (а.с.214, 215 том 5).

4. Зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, направлених на створення будь-яких перешкод для розміщення ПФ НВП "Комтех-плюс" належних йому об`єктів зовнішньої реклами (стаціонарних рекламних конструкцій) протягом дії продовжених до 31.12.2022 дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами, згідно з переліком зазначеним у позовній заяві (а.с.215-217 том 5).

Позовна заява подана після вжиття заходів забезпечення позову ухвалою Львівського окружного адміністративного суд від 25.01.2018 №ЗД/813/1/18 у відповідності до вимоги ч.2 ст.153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою судді від 06.02.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» (далі - КП «Адміністративно-технічне управління», третя особа).

Позовні вимоги на момент звернення позивачів до суду із цим позовом були обґрунтовані тим, що незважаючи на те, що на розгляді у Касаційному адміністративному суді перебуває справа про спонукання Департаменту економічної політики ЛМР оформити продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, термін дії яких закінчувався 31.12.2017, строком на 5 років, з видачею ТзОВ «Комтех Аутдор» та ПФ НВП «Комтех-плюс» дозволів зі строком дії до 31.12.2022. Ухвалою ВАС України від 23.11.2017 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача. Незважаючи на викладене, відповідачем 18.01.2018 видано ряд протиправних, на думку позивачів, наказів про демонтаж рекламних конструкцій позивачів як самовільно встановлених, та виконання цих наказів КП "Адміністративно-технічне управління".

Також позивачі зазначають, що виконанням оскаржуваних наказів їх було заподіяно майнову шкоду. Вказують, що між позивачами та ДП «Контракти-Медіа» було укладено договори на підставі яких рекламні площини всіх 192 рекламних конструкцій, дозволи на розміщення яких є предметом вищезгаданого судового розгляду, були передані у користування ДП «Контракти-Медіа». У частині примусово демонтованих рекламних конструкцій, дію вказаних договорів було призупинено на підставі складених ДП «Контракти-Медіа» актів від 23.01.2018, у зв`язку з чим позивачі почали втрачати вигоду, яка входить до складу збитків (шкоди) згідно зі ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦПК України). За вказаних умов позивачі зазначили також, що станом на час подання позовної заяви можуть лише попередньо вказати у ньому розмір своїх майнових вимог у даній справі, зокрема:

- 2614500, 00 грн, у тому числі 2343000, 00 реальних збитків і 269500, 00 грн. упущеної вигоди позивача 1;

- 1040000, 00 грн. у тому числі 917500, 00 грн реальних збитків і 122500, 00 грн. упущеної вигоди позивача 2.

22.02.2019 (вх. №2760) Департамент економічного розвитку ЛМР подав до суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого, повністю заперечує позовні вимоги. Відповідач зазначає, що діяв відповідно до вимог п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, яким передбачено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Окрім того вказує, що демонтовані рекламоносії були розміщені на підставі дозволів, термін дії яких закінчився 31.12.2017.

Щодо ухвали про відкриття касаційного провадження, на яку посилаються позивачі, то відповідач зазначає, що нею зупинено виконання постанови ЛААС від 18.09.2017 у справі №461/3019/17, якою було зобов`язано Департамент економічного розвитку оформити продовження дозволів на розміщення належних їм рекламних засобів. А відповідно до договорів на тимчасове користування місцями для розміщення реклами, укладених ТзОВ «Комтех Аутдор», ПФ НВП «Комтех-плюс» з відповідачем, третьою особою від 01.02.2010 №247 та 31.12.2009 №358, рекламорозповсюджувачі взяли на себе зобов`язання у п`ятнадцятиденний строк демонтувати спеціальні конструкції після закінчення терміну дії дозволів на розміщення реклами. Беручи до уваги невиконання ними договору в частині демонтажу, рекламоносії були демонтовані примусово після спливу терміну наданого їм для добровільного демонтажу.

01.03.2018 (вх. №5606) позивачами було подано клопотання про долучення письмових доказів в обґрунтування заявлених у справі вимог про відшкодування шкоди завданої позивачам неправомірними рішеннями відповідача, які стосуються відновної вартості демонтованих рекламних конструкцій, зокрема, кошториси вартості відновлювальних робіт, конструкторські документації складені ДП «Контракти-медіа».

Позивачі 12.03.2018 (вх. №6281) надали відповідь на відзив у якій на підтвердження позовних вимог зазначили наступне. Посилання відповідача на закінчення строку договорів, на думку позивачів, суперечать постанові ЛААС від 18.09.2017 у справі №461/3019/17 у частині що стосується встановленим цим судом факту продовження строку дії цих дозволів. Щодо зупинення ухвалою касаційного суду дії дозволів, позивачі зазначають, що не зрозуміло у який спосіб відповідач буде виконувати постанову суду, якщо у результаті розгляду справи касаційним судом її буде залишено без змін. Також зазначають, що протягом всього загального строку дії спірних дозволів, позивачі не отримували від жодного органу державної влади чи місцевого самоврядування претензій з приводу будь-якого порушення.

КП «Адміністративно-технічне управління» надало пояснення по суті спору від 20.03.2018 (вх. №7375). З наданих пояснень вбачається, що третя особа заперечує позовні вимоги. Зазначає, що 03.11.2017 позивачам було надіслано листи Департаменту економічної політики ЛМР, про те, що наявні дозволи не будуть продовжені, оскільки існують заперечення власника місця їх розташування. Після отримання даних листів, позивачі не виконали свого обов`язку, щодо демонтажу рекламоносіїв протягом п`ятнадцяти днів з дня припинення договорів. Щодо розрахунків шкоди завданої позивачам, зазначено, що вони не проведені спеціалізованою організацією, до розрахунків не додано документів, ліцензій, дозволів, сертифікатів, тому останні не заслуговують на увагу суду.

Відповідач звернувся із клопотанням про залишення позову без розгляду через несплату позивачами судового збору у зв`язку із збільшення позовних вимог. На заперечення даного клопотання позивачі вказали, що за подання позовної заяви про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконним рішенням органів державної влади судовий збір не справляється.

Ухвалою судді від 23.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху. Також ухвалою судді від 23.04.2018 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.05.2018 (вх. №12575) відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що єдиною підставою для нарахування плати за використання місць, що перебувають у комунальній власності, є діючі дозволи, яких у позивачів немає. Відтак залишення до закінчення перегляду постанови ЛААС від 18.09.2017 по справі №3876/858/17 в касаційному порядку рекламних конструкцій позивачів на місцях, що перебувають у комунальній власності, без дозвільних документів, порушує права членів територіальної громади м. Львова. Також відповідач зазначає, що демонтовані конструкції не є стаціонарними об`єктами, характеризуються легкістю в монтажі, та не втрачають свою придатність для подальшого використання після демонтажу.

Відповідач звернувся до суд з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення справи №461/3019/17. У своїх пояснення третя особа (від 18.05.2018 вх. №15181) погодилася з наявністю підстав для зупинення провадження викладених у клопотанні відповідача.

Ухвалою суду від 30.05.2018 відмовлено у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі.

Сторона позивачів 08.06.2018 звернулася до суду з поясненнями (вх. №17883) стосовно доцільності призначення у справі експертизи після розгляду справи по суті й ухвалення часткового рішення щодо задоволення або відмови у задоволенні основних вимог позивачів. Сторона позивачів вважає що подані матеріали є достатніми для визначення розміру шкоди, завданої рішеннями відповідача про примусовий демонтаж рекламних конструкцій, проте не заперечує проти призначення судом експертизи.

Відповідач 11.06.2018 подав клопотання (вх. №2328ел) про призначення експертизи, зазначив що розрахунки шкоди заявлені позивачами викликають сумніви та потребують оцінки експерта, тому вирішення цього питання потребує спеціальних знань.

Ухвалою від 11.06.2018 суд призначив судову експертизу та зупинив провадження у справі.

На розгляд та вирішення експерта винесено наступні питання:

- встановити суму матеріальної шкоди, спричиненої демонтажем майна ТзОВ "Комтех Аутдор" та ПФ НВП "Комтех-плюс", проведеного на підставі наказів Департаменту економічної політики ЛМР від 18.01.2018.

- чи є обґрунтованими наданий ТзОВ "Комтех Аутдор" розрахунок втраченої вигоди у розмірі 199955,93 грн., та наданий НВП "Комтех-плюс" розрахунок втраченої вигоди у розмірі 101672,43 грн. станом на 17.04.2018.

Проведення судово інженерно-технічної експертизи суд доручив Інституту судових експертиз і права.

Науково-дослідним інститутом судових експертиз та права скеровувалися клопотання експертів від 20.07.2018 (вх. №22744) про надання детального розрахунку упущеної вигоди, від 14.08.2018 (вх. №25546) про час і дату огляду об`єктів з проханням забезпечити доступ експерта до місць зберігання демонтованих рекламних конструкцій, від 09.11.2018 (вх. №35799) та від 13.12.2018 (вх. №40242) про надання додаткових матеріалів.

Позивачі подавали заяву з проханням про надання інформації про об`єкт біля якого буде розпочато проведення експертизи та забезпеченням можливості присутності представників позивачів під час проведення експертизи. А також додатково надіслали акти про результати огляду демонтованих рекламних конструкцій представниками позивачів, пред`явлених стороною відповідача.

07.02.2019 ПФ НВП «Комтех-плюс» надіслало до суду клопотання (вх. №4450) про скасування ухвали про призначення експертизи у зв`язку з закінченням строків на її проведення та заперечення (вх. №4452) на клопотання експертів про надання додаткових документів.

10.05.2019 (вх. №158820) на виконання ухвали суду Науково-дослідний інститут судових експертиз направив до Львівського окружного адміністративного суду висновок експерта за результатами проведення судово будівельно-технічної експертизи №382/19 від 21.03.2019, висновок судово-економічної експертизи №385/19 від 12.04.2019 та матеріали адміністративної справи.

Ухвалою судді від 30.05.2019 поновлено провадження у справі.

14.06.2019 позивачі надали суду заперечення (вх. №20970) на висновок експерта №382/19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21.03.2019, вважаючи, що експерт не правильно визначив базу оцінки.

Клопотанням позивачів від 14.06.2019 (вх. №20969) було долучено докази на підтвердження позовних вимог.

07.08.2019 відповідачем подано заперечення (вх. №28316) на висновок експерта №382/19 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 21.03.2019.

13.08.2019 Науково-дослідний інститут судових експертиз та права скерував на адресу суду відповідь судового експерта Мельника О.П. на поставлене питання судді під час роз`яснення експертом висновку №382/19 судової експертизи.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав. Просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія чи бездіяльність) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

ТзОВ «Комтех Аутдор» та ПФ НВП «Комтех-плюс» звернулися до Галицького районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Департаменту економічної політики ЛМР про зобов`язання відповідача оформити продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові строком на 5 років та видати позивачам оновлені продовжені дозволи зі строком дії до 31.12.2022.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 у справі №461/3019/17 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 апеляційну скаргу ТзОВ «Комтех Аутдор» та ПФ НВП «Комтех-плюс» задоволено - постанову Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2017 у справі №461/3019/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено та зобов`язано відповідача оформити продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові строком на 5 років та видати оновлені продовжені дозволи.

Проте, ухвалою Вищого адміністративного Суду відкрито касаційне провадження за скаргою Департаменту економічного розвитку ЛМР на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 року у справі №461/3019/17.

18.01.2018 Департамент економічної політики ЛМР, не дочекавшись вирішення зазначеного спору видав ряд наказів про демонтаж рекламних конструкцій позивачів, які були встановлені на підставі дозволів виданих Львівською міською радою та демонтовані КП «Адміністративно-технічне управління» згідно актів про проведення демонтажу спеціальних конструкцій, а саме:

- дозвіл № 6-06-01-011 - вул. Стрийська (н.с.) - вул Хуторівка (п.с), наказ №18-Д, акт №3, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл № 6-06-01-007 - вул. Зелена (п.с.) - вул Вашингтона, м.1, наказ №22-Д, акт №4, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл № 6-06-01-001 - вул. Зелена, (п.с.) - вул. Луганська (н.с), наказ №29-Д, акт №2, демонтовано 22.01.2018;

- дозвіл № 6-06-01-004 - вул. Стрийська (н.с.) - вул. В. Великого, наказ №20-Д, акт №9, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-06-01-012 - вул. Стрийська (п.с.) - вул. В. Великого (н.с.), наказ №24-Д, акт №1, демонтовано 22.01.2018;

- дозвіл № 4-06-01-005 - вул. Хмельницького (н.с.) - вул. Липинського (п.с.), м.1, наказ №16-Д, акт №7, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 4-06-01-010 - вул. Хмельницького (н.с.) - вул Липинського (п.с.), м.3, наказ №15-Д, акт №6, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 4-06-01-016 - вул. Липинського (н.с.) - вул. Хмельницького (н.с.), м.2, наказ №11-Д, акт № 2, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-06-01-006 - вул. В. Великого, 125, наказ №23-Д, акт №10, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-06-01-005 - вул. В. Великого (н.с.) - вул. Кульпарківська, наказ №30-Д, акт №13, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-10-04-037 - вул. Стрийська - вул. Наукова - вул. Хуторівка, наказ №17-Д, акт №2, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл № 2-10-04-040 - вул. Кн. Ольги - вул. В. Великого (н.с.), наказ №8-Д, акт №1, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл №4-14-10-036 - вул. Б. Хмельницького - вул Липинського, м.1, наказ №14-Д, акт №5, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 4-14-10-037 - вул. Хмельницького - вул Липинського, м.2, наказ №13-Д, акт 34, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-12-12-175 - вул. В Великого (біля «Універмаг Львів»), наказ №26-Д, акт №11, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 3-06-01-009 - вул. Виговського (п.с.) - вул Кульпарківська (п.с.), наказ №27-Д, акт №12, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 4-13-03-007 - пр. Чорновола, 59 (н.с.) - вул Липинського (н.с.), наказ №28-Д, акт №6, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл № 4-11-05-033 - вул. Липинського (п.с.) - пр. Чорновола (н.с.) біля будинку №57, наказ №9-Д, акт №3, демонтовано 21.01.2018;

- дозвіл № 4-09-11-096 - вул Липинського - вул. Б. Хмельницького, наказ №19-Д, акт №8, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 6-08-01-005 - вул. Стрийська, 45 (ЛАЗ), наказ №10-Д, акт №1, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 4-10-04-033 - вул. Липинського. 60, наказ №12-Д, акт №3, демонтовано 20.01.2018;

- дозвіл № 2-10-10-290 - вул. В. Великого, 22 - вул. кн. Ольги, наказ №25-Д, акт №5, демонтовано 21.01.2018.

Вважаючи вищезазначені накази про демонтаж рекламних конструкцій протиправними, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України, визначає, згідно преамбули, Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Крім того, дані правовідносини регулюються Законом України «Про рекламу». Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про рекламу» цей закон регулює відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів.

Відповідно до пункту 1 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ № 2067 від 29.12.2003 року (надалі - Типові правила) ці правила регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Згідно п. 3 Типових правил, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Пунктом п`ятим Типових правил визначено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до пункту 6 Типових правил до повноважень робочого органу належать: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; надання у разі потреби розповсюджувачам зовнішньої реклами архітектурно-планувальних завдань на опрацювання проектно-технічної документації для розташування складних (дахових) рекламних засобів; прийняття рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, продовження строку, на який встановлено зазначений пріоритет, або про відмову в установленні такого пріоритету; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу (у тому числі погодження з органами та особами, визначеними у пункті 16 цих Правил) чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради; ведення інформаційного банку даних місць розташування рекламних засобів, плану їх розміщення та надання в установленому порядку інформації для оновлення даних містобудівного кадастру населених пунктів; подання територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі матеріалів про порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами; підготовка і подання виконавчому органу ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення. Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 21.05.2010 № 569 затверджено «Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Львові» (далі - Правила).

У оскаржуваних наказах відповідач посилається на п. 8.1.1 вказаних Правил, згідно якого демонтажу підлягають: самовільно встановлені рекламні засоби: а) власник яких невідомий, у тому числі у разі відсутності маркування на рекламному засобі; б) власник яких відомий, але вимоги про демонтаж не виконав.

Як вбачається з оскаржуваних наказів у них зазначено, власників рекламних конструкцій, тобто підставою для демонтажу стало самовільне встановлення рекламного засобу.

Відповідно до п.2.1 Правил, самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Щодо розміщення без виданого у встановленому законом порядку дозволу, суд зазначає, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 встановлено, що дозволи позивачів на розміщення зовнішньої реклами є продовженими за принципом мовчазної згоди, одночасно з цим колегія суддів дійшла до висновку про те, що для належного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача оформити продовження дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, оскільки Департамент економічного розвитку ЛМР у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано.

Попри те, що вказана постанова набрала законної сили, одним з аргументів відповідача в обгрунтування правомірності оскаржуваних наказів є те, що виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 у справі №876/858/17 зупинено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2017 року, а відтак, відповідач робить висновок, що дозволи, що видані позивачам на розміщення зовнішньої реклами, після 31.12.2017 продовжені не були.

В контексті зазначеного, бере до уваги, що виконання постанови від 18.09.2017 у справі №461/3019/17 зупинено судом касаційної інстанції, у свою чергу, не свідчить про те, що дозволи позивачів на розміщення обєктів зовнішньої реклами втратили чинність, адже постанова набрала законної сили у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того суд також звертає увагу на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1340/3856/18 від 20.11.2018 визнано протиправними та скасовано накази відповідача «Про втрату чинності» з 01.01.2019 всіх дозволів позивача на розміщення засобів зовнішньої реклами, в тому числі зазначених в оскаржуваних наказах.

Щодо покликань відповідача на невиконання позивачем обов`язку демонтувати рекламні конструкції у п`ятнадцятиденний строк після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу на розміщення рекламної конструкції, слід врахувати наступне.

Як вбачається з доказів наявних у матеріалах справи у встановленому законодавством порядку вимоги про демонтаж рекламних конструкцій відповідачем отримано не було.

Вищевикладене, на переконання суду свідчить про невідповідність дій відповідача при винесенні оскаржуваних наказів критеріям визначеним у ч.2 ст. 2 КАС України, а отже зазначені накази є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно заявлених позивачами вимог про вішкодування матеріальної шкоди спричиненої реалізацією оскаржуваних наказів, а саме реальної шкоди та упущеної вигоди, то суд вважає за необхідне зазначити на наступне.

При заявленні позивачами розміру завданих збитків у наданих на розгляд суду розрахунках відновної вартості демонтованих конструкцій та упущеної вигоди, позивачами, на думку суду не було доведено належними та допустимими доказами реального розміру таких збитків.

У зв`язку з необхідністю спеціальних знань для проведення відповідних розрахунків було призначено та проведено експертизи.

Однак, суд зазначає, що визначені у розрахунках позивачів та експертному висновку розміри матеріальної шкоди завдані демонтажем рекламних конструкцій не знаходять свого відображення обставинами та матеріалами справи. В процесі допиту свідка - судового експерта Мельника О.П. під час роз`яснення експертом висновку судової експертизи №382/19, судом було поставлено ряд конкретних запитань, зокрема: «чи можливо визначити, які саме пошкодження завдані кожній рекламній конструкції позивачів під час їх демонтажу, завантаження, транспортування, розвантаження та складування в місці зберігання?». Експертом була надана відповідь про те що визначення таких пошкоджень не вдається за можливе, у зв`язку з тим, що демонтаж конструкцій проводився безсистемно, шляхом їх розрізання, через що ідентифікувати до якої саме рекламної конструкції належить той чи інший конструктивний елемент не можливо, крім того під час зберігання, елементам конструкції не присвоєні інвентарні номера.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що реальний розрахунок конкретного розміру відновної вартості демонтованих конструкцій, а відповідно і розміру шкоди завданої їх демонтажем, не вбачається за можливе.

Щодо відшкодування позивачам відповідно до наявних у матеріалах справи розрахунків упущеної вигоди, слід зазначити таке.

Упущена вигода обґрунтовується позивачами на підставі договорів №20/КА/2017, та №10/КП/2017 укладених між позивачами (Виконавцями) та ДП «Контракти-медіа» (Замовником), про строкове, платне користування рекламними конструкціями позивачів, дозволи на розміщення яких оскаржуються. Згідно норм чинного законодавства поняття упущеної вигоди належить до складових збитків.

Статтею 22 ЦК України визначено, що упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно норм ст. 255 Господарського кодексу України, втрачена вигода - це неодержаний прибуток, на який сторона яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Отже, відповідно до вищеописаних вимог чинного законодавства, упущена вигода належить до відшкодування одній стороні у разі встановлення порушення її прав або неналежного виконання зобов`язань іншою стороною у межах договорів укладених позивачами з ДП «Контракти-медіа». У зв`язку з тим, що оскаржуються накази видані на скасування дозволів і відповідач не є стороною договірних відносин, суд позбавлений можливості стверджувати про наявність чи відсутність упущеної вигоди.

Крім того, суд зазначає, що позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Оскільки упущена вигода, яка входить до складу збитків, що є предметом у даній справі, є неотриманим доходом на підставі договорів про надання рекламних послуг з використанням демонтованих конструкцій позивачам необхідно довести що вони могли і повинні були отримати відповідні доходи у визначеними ними розмірами, за визначені періоди. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 07.05.2019 у справі № 904/8832/17.

Щодо зобов`язання відповідача утриматися від вчинення дій, направлених на створення будь-яких перешкод для розміщення позивачами належних їм об`єктів зовнішньої реклами (стаціонарних рекламних конструкцій) протягом дії продовжених до 31.12.2022 дозволів на розміщення зовнішньої реклами за адресами, згідно з переліками зазначеними у позовній заяві, то суд зазначає, що дія дозволів продовжених до 31.12.2022 не є предметом розгляду даної справи. Окрім того, в межах строку дії цих договорів, позивачі не позбавлені права на захист своїх законних прав та інтересів у разі їх порушення відповідачем.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способу захисту порушеного права позивача у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Стосовно заявлених витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 7 статті 139 КАС України, встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заявлені позивачами витрати на професійну правову допомогу у розмірах визначених у заяві про судові витрати знайшли своє підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, а саме: копіями платіжних доручень №ПП-000211 від 30.05.2019 на суму 10658, 52 грн., №ПП-00225 від 30.05.2019, а також копіями договорів про надання правової допомоги та додаткових угод.

Щодо судового збору сплаченого за подання позовної заяви відповідно до платіжних доручень №ПП-00040 від 02.02.2018 на суму 3524,00 грн. та №ПП-0000038 від 02.02.2018, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий належить присудити на користь позивачів пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати повністю накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 18.01.2018 про демонтаж рекламних конструкцій Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" №№ 11-Д , 13-Д , 14-Д , 15-Д , 16-Д,18-Д, 20-Д, 22-Д, 23-Д, 24-Д, 26-Д, 27-Д, 28-Д, 29-Д, 30-Д.

Зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради вжити заходи на відшкодування збитків завданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" внаслідок реалізації наказів про демонтаж рекламних конструкцій від 18 січня 2018 року №№ 11-Д, 13-Д, 14-Д, 15-Д, 16-Д,18-Д, 20-Д , 22-Д, 23-Д, 24-Д, 26-Д, 27-Д, 28-Д, 29-Д, 30-Д.

Визнати протиправними та скасувати повністю накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 18 січня 2018 року про демонтаж рекламних конструкцій Приватної фірми науково-виробничого підприємства "Комтех-плюс" №№ 8-Д, 9-Д, 10-Д, 12-Д, 17-Д, 19-Д, 25-Д.

Зобов`язати Департамент економічного розвитку Львівської міської ради вжити заходи на відшкодування збитків завданих Приватній фірмі науково-виробничому підприємству "Комтех-плюс" внаслідок реалізації наказів про демонтаж рекламних конструкцій від 18.01.2018 №№ 8-Д, 9-Д, 10-Д, 12-Д, 17-Д, 19-Д, 25-Д.

Стягнути з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79035, м. Львів, пл. Ринок, 1;ІКЮО 34814859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтех Аутдор" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 109/316; ІКЮО 33533697) судові витрати в сумі 26574 (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн. 77 коп.

Стягнути з Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79035, м. Львів, пл. Ринок, 1;ІКЮО 34814859) на користь Приватної фірми науково-виробничого підприємства "Комтех-плюс" (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 108/46; ІКЮО 30052037) судові витрати в сумі 12420 (дванадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 52 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.09.2019.

Суддя В.М. Сакалош