Справа № 361/4994/18
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4994/18
провадження № 2-а/361/45/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Срібної Ю.О., Зазимко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Федькіна Олександра Сергійовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне стягнення серії ВР № 021202 від 08 серпня 2018 року, винесену поліцейським патрульної поліції взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (далі - інспектор поліції) Федькіним О.С., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 08 серпня 2018 року він, рухаючись по автодорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка на транспортному засобі марки "Audi A6", номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений інспектором поліції Федькіним О.С. та звинувачений у тому, що на дорозі зі двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Вказував на те, що, рухаючись на автомобілі марки "Audi A6", номерний знак НОМЕР_1 автошляхом М12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка по середній смузі руху, побачив попереду ями та вибоїни, що змусило його здійснити їх об`їзд та перелаштуватися у ліву смугу руху, де перед перехрестям на червоний сигнал світлофора він зупинився. Після загорання зеленого світла пересік перехрестя у цій же лівій смузі. Після проїзду світлофора він був зупинений інспектором поліції Федькіним О.С., який на місці зупинки виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ВР № 021202, зазначаючи про те, що він порушив п. п. 11.2, 11.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із даною постановою він не згоден, оскільки виїзд на зустрічну смугу ним здійснено вимушено, у зв`язку із запобіганням пошкодження автомобіля та виникненням аварійної ситуації для об`їзду ям і вибоїн, що дозволено п. 11.2 ПДР України, будь-які попереджувальні знаки про ями та вибоїни на дорозі були відсутні, не було забороняючих знаків, які б не дозволяли перебувати в лівій смузі руху, розмітка на тій ділянці дороги, яка розділяє рух транспорту, починалася лише через 10 м після перехрестя, тому ПДР України він не порушував. Під час винесення постанови інспектор поліції не керувався жодним доказами та фактичними даними, які б підтверджували вчинення ним цього адміністративного правопорушення, його пояснень інспектор поліції Федькін О.С. не вислухав, усіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, тому дана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені ним позовні вимоги підтримує та просив суд їх задовольнити.

Відповідач інспектор поліції Федькін О.С., будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила, надав до суду відзив на позов, у якому просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що при розгляді справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності він діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

08 серпня 2018 року інспектором поліції Федькіним О.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 021202, якою позивача ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із даної постанови вбачається, що 08 серпня 2018 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Audi A6", номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги на дорозі зі двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги в одному напрямку, чим він порушив вимоги п. п. 11.2, 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

До вказаної постанови додається відеофіксація даного правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У п. 11.2 ПДР України встановлено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Аналізуючи наведений вище пункт ПДР України, слід дійти висновку, що він не містять прямої заборони руху у лівій смузі.

Згідно із п. 11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У п. 1.10 ПДР України визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Згідно із п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.12 ПДР України власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності вказував на та те, що виїзд на ліву смугу руху ним здійснено вимушено, з метою об`їзду ям та вибоїн на дорозі, а виїзд на зустрічну смугу пояснював тим, що дорожня розмітка, яка розмежовує смуги руху, була відсутня та починалася лише через 10 м від перехрестя. Не заперечував того факту, що він дійсно рухався у лівій смузі та здійснив виїзд на зустрічну смугу, однак вважає, що у даному випадку ПДР України він не порушував.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що дії позивача ОСОБА_1 при виїзді ним на зустрічну ліву смугу руху були зумовлені об`єктивними чинниками, незалежними від нього, вчиненими позивачем у стані крайньої необхідності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

За змістом положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із долученого до відзиву відповідачем відеозапису вбачається зупинка транспортного засобу водія ОСОБА_1 та складання інспектором поліції Федькіним О.С. постанови про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Факт правопорушення вимог п. п. 11.2, 11.4 ПДР України на відеозапису не зафіксовано.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення вимог п. п. 11.2, 11.4 ПДР України відзив не містить та відповідачем суду не надано.

Суд вважає, що вина позивача у порушенні вимог п. п. 11.2, 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП України, є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції Федькіним О.С. не були з`ясовані всі обставини справи щодо вимушеного руху позивача ОСОБА_1 у лівій смузі руху та виїзд на зустрічну смугу, у зв`язку з пошкодженням дорожнього покриття, ям та вибоїн на дорозі, не встановлені можливі свідки правопорушення, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Будь-якого спростування обставин щодо неналежного дорожнього покриття, яке вплинуло на рух позивача ОСОБА_1 у лівій смузі руху та виїзд на зустрічну смугу руху, відзив відповідача теж не містить.

У ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях і неперевірених фактах.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, оскільки правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. відповідачем у суді не доведена, тому справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 73, 77, 90, 205, 242 - 246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 021202 від 08 серпня 2018 року, винесену поліцейським патрульної поліції взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Федькіним Олександром Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 122 КУпАП, закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.