Справа № 711/1833/19
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1833/19
Номер провадження № 2-а/711/74/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецька С.М.

при секретарі - Осадчій А.Ю., Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Грінька Василя Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до поліцейського СРПП Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Грінька Василя Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2019 року поліцейським Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ст. сержантом поліції Гріньком Василем Івановичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДПО18 №224324. Відповідно до цієї постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення в сумі 425 грн. Як зазначено в постанові, він керував автомобілем без ввімкнутого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР, яким передбачено виключні випадки коли повинно бути ввімкнене ближнє світло фар. Зазначає, що під жодний із пунктів його автомобіль не підпадав.

До того ж, в абзаці 8 п. 9.8. Правил дорожнього руху зазначено: «з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар». При цьому відповідачем в постанові не зазначено інформації щодо денних ходових вогнів на його автомобілі, а лиш вказано про не ввімкнене ближнє світло фар.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що він рухався на відрізку дороги с. Драбово-Барятинське - смт.Драбів в бік смт.Драбів Черкаської області на власному автомобілі Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 . Назустріч йому рухався поліцейський автомобіль, при зближенні автомобілів на поліцейському автомобілі ввімкнувся проблисковий маячок червоного кольору. Враховуючи п. 3.2. Правил дорожнього руху, він зупинився біля правого краю проїзної частини, до нього підійшов поліцейський, не представившись, попросив надати для перевірки реєстраційне посвідчення на автомобіль, посвідчення водія та страховий поліс. Перевіривши документи, відповідач заявив, що в нього не було ввімкнене ближнє світло фар і поліцейський буде складати постанову про адміністративне порушення. Враховуючи той факт, що під час руху та в момент зустрічі з поліцейським автомобілем на його автомобілі було увімкнене ближнє світло фар, як того вимагає п. 9.8 Правил дорожнього руху він попросив надати докази порушення, яке він нібито скоїв. Крім того, зазначає, що з ним в автомобілі знаходилося ще двоє свідків, які можуть підтвердити що було увімкнене ближнє світло фар, про що він вказав поліцейському.

Відповідач жодних його доводів та пояснень при складанні постанови до уваги не взяв, жодних фіксацій, а тим більше в автоматичному режимі ні відповідачем, ні іншими працівниками поліції не проводилося. Наголошує, що ніяких порушень правил дорожнього руху він не здійснював. Жодних доказів порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП України, відповідачем не надано.

До того, ж копія постанови відповідачем була надіслана на його адресу 21.02.2019, яку він отримав у відділенні № 6 поштового зв`язку Укрпошти м. Черкаси 25.02.2019.

Враховуючи викладене, відповідач не мав жодних законних підстав складати постанову про адміністративне порушення, при її складанні не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, не врахував при розгляді справи його свідчень та свідчень свідків. А тому, просить суд скасувати постанову Серії ДПО 18 № 224324 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року позовна заява прийнята до провадження та вирішено розгляд справи провести у позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАСУ.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги в редакції від 11.04.2019 підтримав та просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що 06.02.2019 відповідач склав постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, про те, що на автомобілі позивача не було ввімкнене ближнє світло фар, як передбачено п. 9.8. ПДР, хоча автомобіль і не підпадав під цей пункт ПДР. 06.02.2019 року він рухався і керував транспортним засобом на відрізку дороги с.Драбово-Барятинське - смт. Драбів в бік смт. Драбів Черкаської області на власному автомобілі Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, на транспортному засобі позивача було ввімкнуте ближнє світло фар. В його автомобілі, був пасажир ОСОБА_2 , який підтвердив позицію позивача і надав письмові пояснення, які є в матеріалах даної адміністративної справи та просив суд взяти їх до уваги. Назустріч йому рухався поліцейський автомобіль, він зупинився, до нього підійшов представник поліції і на його пропозицію він надав йому документи для перевірки, а потім сказав, що в нього не увімкнене ближнє світло фар. Крім того, вказав, що відповідач не надав доказів його вини, відсутній протокол, а відразу була складена постанова про адміністративне правопорушення. Автоматизованої фіксації вказаної події не проводилось. Оскільки він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, він відмовився отримувати постанову і поїхав, а згодом отримав її поштою 25.02.2019.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча неодноразово були належним чином повідомлені про день і час розгляду справи. Відзив на позов не подано.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2019 поліцейським Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ст. сержантом поліції Грінько В.І. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДПО18 № 224324 відносно ОСОБА_1 за те, що він 06.02.2019 о 15 год. 50 хв. на автодорозі Драбів - Драбово - Барятинське керував автомобілем, не ввімкнувши ближнє світло фар за межами населеного пункту за п.9.8. ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та постановив застосувати штраф у розмірі 425 гривень.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Отже, доводи позивача в частині обґрунтування позовних вимог щодо неправомірності дій працівника поліції, який не склав протокол, а одразу виніс постанову, є безпідставними.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід зазначити, що суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 , на які він посилався в судовому засіданні, так як відповідно до ст. 211 КАС України всі доводи досліджуються судом безпосередньо. Між тим, після роз`яснення головуючого щодо права позивача заявити клопотання про допит особи в якості свідка, позивач не скористався таким правом, а тому письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не є допустимими та належними доказами.

На виконання ухвали суду від 21.05.2019р. щодо надання відповідачем по даній справі доказів (пояснення очевидців, відеозапис події, яка мала місце 06.02.2019р. тощо), 16.09.2019р. т.в.о. начальника Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області Нелік Дьолога надано копію постанови серія ДПО18 №224324 від 06.02.2019р. та відповідь про те, що докази відсутні.

Таким чином, відповідачем, на якого в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів (даних відеофіксації, даних фотофіксації, даних пояснень-опитування очевидців події тощо), у розумінні ст.251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 211, 222, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 224324 від 06 лютого 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., винесену поліцейським СРПП Драбівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Грінько В.І., - скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька