Справа № 607/2084/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6413/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі №607/2084/19 (рішення ухвалено в м. Тернополі, головуючий суддя Подлісна І.М., повне судове рішення складено 14.05.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.01.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача у зменшенні розміру виплати його пенсії з 01.07.2018 на суму 623,92 грн. та визнати протиправною відмову відповідача провести перерахунок його пенсії шляхом її збільшення.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки завідувач рентген відділення виконує поруч із управлінськими обов`язками також і завдання, які передбачено посадовою інструкцією лікаря-рентгенолога, що і стало причиною звернення до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо пенсійної виплати з 01.07.2018 ОСОБА_1 , а саме перерахування його страхового стажу з 01.01.2001 в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку по 30.04.2018 неправомірними. Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести з 24.05.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із донарахуванням страхового стажу у подвійному розмірі за списком №1. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позові відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно з розділом XIX «Охорона здоров`я» списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2-.06.2016 року № 461, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології рентгенохірургічний блок, у разі підтвердження відповідно права за результатами атестації робочих місць за умовами праці. Даний перелік є вичерпним та не поширюється на лікарів-керівників, зокрема завідувача відділення.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що позивачу з 02.05.2008 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача станом на 01.06.2018 страховий стаж становив 40 років 8 місяців 21 день та додатково зараховано по одному році за кожний повний рік роботи за списком №1 (лікар рентгенолог) - 26 років.

Пенсійна виплата станом на 01.06.2018 становила 2923,93 грн.

Страховий стаж позивача обчислений на підставі записів трудової книжки та інших документів, які були надані ним для призначення пенсії та за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та становить 28 років 10 місяців 1 день.

24.05.2018 позивач звернувся в Управління із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із донарахуванням страхового стажу у подвійному розмірі за Списком № 1 та долучив довідку № 619 від 23.05.2018, видану КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги».

Актом перевірки № 3431 від 11.06.2018 встановлено, що згідно наказу № 105-К від 29.12.2000 по Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги позивача з посади лікаря-рентгенолога поліклініки переведено на посаду лікаря-рентгенолога стаціонару, виконання обов`язків завідувача рентгендіагностичного відділення покладено з 01.01.2001.

При цьому, відповідач прийшов до висновку, що відповідно до особової картки форми № П-2 з 01.01.2001, де олівцем зазначено назву структурного підрозділу - «Рентгендіагностичний відділ», назва професії, посади позивача - «завідувач» - 0,5 ставки, «лікар-рентгенолог» - 0,5 ставки.

З 01.07.2018 відповідачем пенсійну справу позивача приведено у відповідність норм чинного законодавства, а саме перераховано страховий стаж з 01.01.2001 в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку по 30.04.2018.

Судом встановлено, що загальний страховий стаж склав 42 роки 8 місяців 21 день та додатково зараховано по одному році за кожний повний рік роботи за Списком № 1 - 11 років.

Розмір пенсії було обчислено із середньомісячного заробітку 3725,36 грн (3764,40*0,98963, де 3764,40 грн - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки, 0,98963 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та за даними персоніфікованого обліку відповідно до наявного страхового стажу з 01.07.2000 року по 30.04.2018).

Таким чином, пенсійна виплата з 01.07.2018 становить 2300,01 грн, де: - 1999,29 грн. - розмір пенсії за віком (3725,36*0,53667, де 0,53667 - коефіцієнт страхового стажу із врахуванням величини оцінки вартості одного року страхового стажу 1%); - 300,72 грн. - доплата за 28 років понаднормативного стажу роботи 1074,00*28%, де 1074,00 грн. - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з 1 вересня 2015 року.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, відмові у відповідному перерахунку пенсії та у її збільшенні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що під час виконання роботи позивача на посаді завідуючого рентгендіагностичного відділення, він і виконує функціональні обов`язки лікаря-рентгенолога, що підтверджено наявними у справі доказами, а тому має пільговий стаж за Списком №1 понад 11 років для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV(далі також - Закон №1058-IV).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, трудова книжка має містити дані щодо факту перебування особи в трудових відносинах для підтвердження наявності трудового стажу та є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Як видно з матеріалів справи, на підставі наказу позивача згідно записів трудової книжки переведено з посади лікаря-рентгенолога рентгенкабінету лікарні на аналогічну посаду лікаря-ренгенолога рентгендіагностичного відділення цієї ж лікарні з покладенням виконуючого обов`язки завідуючого цього ж відділу.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.04.1989 по даний час працює постійно у даній лікарні на посаді лікаря-рентгенолога по сьогоднішній день та з 01.01.2001 водночас виконує обов`язки завідуючого рентгендіагностичного відділення, що не означає будь-якого зменшення шкідливості умов його роботи.

Відповідачем не надано доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки та/або довідок про підтвердження трудового стажу, у разі відсутності трудової книжки позивача містять неправдиві або недостовірні відомості.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо протиправності відмови відповідача у донарахуванні позивачу страхового стажу у подвійному розмірі за списком №1, з огляду на наступне.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення наступним категоріям працівників: рентгенологи, техніки-рентгенологи, інженери-рентгенологи, лаборанти-рентгенологи, лікарі-рентгенологи та інші працівники, зайняті в рентгенівських кабінетах та лабораторіях.

Відповідно до Списку № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення лікарям-рентгенологам, а також лікарям, які постійно зайняті в рентгенопераційних і ангіографічних кабінетах.

Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 передбачає право на пільгове забезпечення лікарям-рентгенологам, а також лікарям, які зайняті у відділеннях інтервенційної радіології.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (далі - Порядок №383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що посада "лікар-рентгенолог" віднесена до Списку №1.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до додатку №2 до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 №33 (який був чинним до 02.09.2016) передбачено, що посади лікарів-рентгенологів встановлюються за наявності відповідного обладнання і апаратури із розрахунку 1 посада на 200 ліжок (п.9).

Посада завідуючого лабораторією, рентгенівським, фізіотерапевтичним відділенням встановлюється у випадках, якщо в лікарні встановлено не менше 1 посади лікаря відповідної спеціальності. Кожна із посад завідуючих вводиться замість 1 посади лікаря (п.21).

Також, наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з п. 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ та Порядку №442 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час виконання роботи на посаді завідуючого рентгендіагностичного відділення, позивач і виконує функціональні обов`язки лікаря-рентгенолога, що підтверджено наявними у справі доказами, а тому має пільговий стаж за Списком №1 понад 11 років для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову та необхідності зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з донарахуванням страхового стажу у подвійному розмірі за списком №1 з 24.05.2018.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що достатнім способом захисту порушеного права позивача буде часткове задоволення його позовних вимог шляхом визнання дій Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо пенсійної виплати з 01.07.2018 ОСОБА_1 , а саме перерахування його страхового стажу з 01.01.2001 в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку по 30.04.2018 неправомірними та зобов`язання відповідача провести з 24.05.2018 перерахунок та виплату позивачу пенсії із донарахуванням страхового стажу у подвійному розмірі за списком №1.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі №607/2084/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 02.10.2019