Справа № 520/7133/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 вересня 2019 р. справа № 520/7133/19 Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції України (Новопечерський провулок, б. 3, корп. 2, м. Київ 42, 01042, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки у поновленні на посаді та компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України, у якому просить суд:

- стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати у сумі 18032,15 грн;

- стягнути з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за невиплату з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день його звільнення з 27.12.2018 по дату прийняття судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що затримка у виплаті заробітної плати за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2016р., січень, та лютий 2017р. ( відповідно до рішення суду у справі 820/5002/16 виплачена у червні 2017р.), березень, квітень, травень та червень 2017р. (відповідно до рішення суду у справі 820/1650/17 виплачена у листопаді 2017р.), червень, липень, серпень, вересень та жовтень (окрім листопада 2017р.) (відповідно до рішення суду у справі 820/3153/17 виплачена у грудні 2017р.) склала більше одного місяця, а тому відповідач при виконанні судових рішень повинен був обов`язково виплатити позивачу компенсацію, передбачену Законом, у сумі 18032,15 грн.

Також позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, є триваючим правопорушенням, а отже, позивач може визначити остаточну суму середнього заробітку лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Від Державної екологічної інспекції України 16.08.2019 надійшов відзив на позов за підписом в.о. Голови І Яковлєва. Судом встановлено із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що з 19.08.2019 керівником та підписантом установи є ОСОБА_2 .

Тобто, відзив підписано посадовою особою, яка на момент його подання мала відповідні повноваження на підставі Розпорядження КМУ №268 від 19.04.2017.

У відзиві відповідач зазначає, що заробітна плата ОСОБА_1 Державною екологічною інспекцією України не нараховувалася та не виплачувалася. Лержекоигс ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними, надуманими та такими, що утворюють спірні правовідносини зі спірним характером.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що відзив підписано особою, що не мала на те повноважень, а також зазначає, що згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275, Голова ДЕІ України призначає на посаду та звільняє з посади керівників та заступників керівників територіальних органів Держекоінспеції відповідно до законодавства про державну службу а тому, відповідно до пп. 3, 7 п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну службу», керівником державної служби та суб`єктом призначення для позивача є Голова ДЕІ України.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 р. по справі №820/2691/16 позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Голови Державної екологічної інспекції України частково задоволено. Визнано протиправними та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України №172-о від 13.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року за прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області з 13 травня 2016 року; стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період: з 13.05.2016 року по 02.06.2016 року в розмірі 3332,28 (три тисячі триста тридцять дві) гривні 28 копійок.

Вказане судове рішення залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016 р.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2016 року по 02 червня 2016 року у сумі 3332,28 грн. позивачу виплачено у лютому 2017 року (копія довідки Приватбанку від 13.02.2019 № GEN1OG9P81O9V57J).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України, Голови Державної екологічної інспекції інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі - задоволено частково. Зобов`язано Державну екологічну інспекцію України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , місце проживання; АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03.06.2016 р. по 21.02.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2017р. по справі № 820/5002/16 скасовано в частині відмови в задоволенні позову. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі - задоволено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, просп. Новопечерський, 3, корп.2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 43319 (сорок три тисячі триста дев`ятнадцять) грн. 64 коп. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року по справі № 820/5002/16 скасовано в частині зобов`язання Державної екологічної інспекції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03.06.2016 року по 21.02.2017 року. В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2017 року по справі № 820/5002/16 залишено без змін.

Згідно з копією довідки Приватбанку від 13.02.2019 №B7E1C58O1H2CFDOC фактично кошти отримані позивачем на картковий рахунок 04.05.2017.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, просп. Новопечерський, 3, корп.2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року по справі №820/2691/16 за період з 22.02.2017 року по 12.06.2017 року в розмірі 17613,48 грн. (сімнадцять тисяч шістсот тринадцять гривень 48 копійок).

Згідно з копією довідки Приватбанку від 13.02.2019 № VAHGKQ6V8A8IN4FU фактично кошти отримані позивачем на картковий рахунок листопаді 2017 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2017 у справі № 820/3153/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення задоволено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції України (01042, м.Київ, пров.Новопечерський,3, корп.2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час затримки виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року, починаючи з 13.06.2017 року по 20.11.2017 року у розмірі 26.420 грн. 22 коп. (двадцять шість тисяч чотириста двадцять грн. 22 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків, платежів та зборів.

Згідно з копією довідки Приватбанку від 13.02.2019 №DEG2CPE2GC0F08H6 фактично кошти отримані позивачем на картковий рахунок у грудні 2017 року.

Сторонами не заперечувалось, що 26.12.2018 наказом Державної екологічної інспекції України від 20.12.2018 № 434-0 позивача звільнено з посади начальника ДЕІ у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області у зв`язку з ліквідацією ДЕІ у Полтавській області. Відповідно до довідки ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018 № 165 позивачу нараховано у грудні 2018 року 143852,83 грн.

Відповідно до довідки Приватбанку № EJCOBAUUVEEB62G5 у грудні 2018 року позивач отримав на картковий рахунок від ДЕІ у Полтавській області всього 116302,53 грн, у тому числі 48104,51 грн як погашення заборгованості по заробітній платі за серпень-листопад 2018 року та 68197,02 як виплата всіх сум, що належать позивачу та підлягають виплаті в останній робочий день (26.12.2018).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Суд зазначає, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Верховний Суд України у постанові від 11.07.2017 р. по справі №21 -2003а16 констатував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-111. окремих положень Порядку проведення компенсації громадянам втрати частинигрошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159, дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію вграти частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів, За цим регулюванням правове значення мас те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався і ротовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Також у постанові від 21.05.2014р. № 6-43цс14 Верховний Суд України зазначив, що у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Відповідно до ст. 4 Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

До суду не надано доказів того, що відповідачем була виплачена позивачу компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового доходу, право на який визнано вищевказаними судовими рішеннями.

Позивачем до суду надано розрахунок, відповідно до якого затримка у виплаті заробітної плати за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2016р., січень, та лютий 2017р. ( відповідно до рішення суду у справі 820/5002/16 виплачена у червні 2017р.), березень, квітень, травень та червень 2017р. (відповідно до рішення суду у справі 820/1650/17 виплачена у листопаді 2017р.), червень, липень, серпень, вересень та жовтень (окрім листопада 2017р.) (відповідно до рішення суду у справі 820/3153/17 виплачена у грудні 2017р.) склала більше одного місяця, а тому відповідачем з урахуванням вимог Законів України "Про індексацію грошових доходів населення", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, при виконанні судових рішень мало бути виплачено позивачу компенсацію у сумі 18032,15 грн.

Відповідачем не спростовано наведених позивачем розрахунків.

У частині другій статті 2 Закону України від 24 березня 1995 № 108 95-ВР «Про оплату праці» передбачено, шо додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за грудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Статтею 2 вищезазначеного Закону чітко визначено структуру заробітної платні, тобто види виплат, що мають відношення до цього виду винагород.

Так. ч. 3 ст. 2 Закону України від 24 березня 1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» структурною часткою заробітної платні разом із основною та додатковою заробітною платою передбачено інші заохочувальні та компенсаційні виплати. А саме, виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік. премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу Законів про працю України, в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Саме така правова позиція викладена у постановах ВСУ у справі №6-1395цс16 від 26 жовтня 2016 року та від 25.07.2018 у справі № 552/3404/17.

У п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 8-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року зазначено, що поняття "заробітна плата" і "оплата праці", які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до п. 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № У-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року, спір щодо стягнення не виплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Згідно із ч.1 ст. 116 КЗпІІ України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У відповідності до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (далі по тексту - Порядок № 100) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами п.3 Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У відповідності до п.5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Суд вважає, що оскільки вина відповідача у невиплаті у встановлені законом строки позивачу належних сум була доведена судовим рішенням, тому є підстави для застосування положень ст.ст. 116 та 117 КЗпП України.

При визначені розміру сум, що підлягають сплаті судом враховані положення "Порядку обчислення середньої заробітної плати" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Згідно зазначеного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Державної екологічної інспекції у Полтавській області, заробітна плата позивача за жовтень 2018 року за фактично відпрацьовані 22 календарні дні становила - 14000 грн. та за листопад 2018 року за фактично відпрацьовані 21 календарний день - 13433,92 грн. Середня заробітна плата за 2 місяці становить - 14036,00 грн.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за період на дату настання події (26.12.2018 року) становить 638,00 грн.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Державної екологічної інспекції України середнього заробітку за невиплату з вини власника або уповноваженого ним органу належних при звільненому працівникові сум у день його звільнення підлягають задоволенню.

Однак, беручи до уваги, що на момент розгляду справи по суті відповідачем не надано доказів виплати вищезазначених сум компенсації втрати частини доходів, суд доходить висновку, що порушення прав позивача ще триває, а отже не можливо на даний час точно обрахувати суму, що підлягає стягненню, так як не встановлено проміжку часу затримки виплати таких сум з моменту звільнення позивача.

Суд зазначає, що статтею 236 КЗпП України фінансову відповідальність за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі покладено на власника або уповноважений ним орган, які допустили затримку виконання судового рішення.

Відповідно до п.5 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11 серпня 2017 року N 312, начальник та заступники начальника Інспекції призначаються на посади та звільняються з посад Головою Держекоінспекції відповідно до законодавства про державну службу.

Таким чином, винесення наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області в силу вказаного Положення є обов`язком голови Державної екологічної інспекції України, а відтак, витрати по виплаті середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень у цих правовідносинах повинна нести саме Державна екологічна інспекція України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції України (Новопечерський провулок, б. 3, корп. 2, м. Київ 42, 01042, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки у поновленні на посаді та компенсації - задовольнити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (Новопечерський провулок, б. 3, корп. 2, м. Київ 42, 01042, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати у сумі 18032 (вісімнадцять тисяч тридцять дві)15 коп.

Стягнути з Державної екологічної інспекції України (Новопечерський провулок, б. 3, корп. 2, м. Київ 42, 01042, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) середній заробіток за невиплату з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день його звільнення з 27.12.2018 по дату прийняття судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 30 вересня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов