Справа № 379/687/19
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/687/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.04.2019 серія НК № 715182,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.05.2019 звернувся до суду з позовом, просить скасувати постанову від 13.04.2019 року серія НК № 715182 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену ОСОБА_2 сержантом поліції поліцейським роти №1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.04.2019 року близько 14:00 він рухався на транспортному засобі - автомобілі INFINITI М 35 д. н. з. НОМЕР_1 в м. Києві. В районі розв`язки біля центрального автовокзалу ним було

зафіксовано порушення правил дорожнього руху екіпажем поліції на автомобілі Тоуоta prius д.н.з. НОМЕР_2 на синьому фоні, а саме поліцейський автомобіль здійснив маневр з перестроювання з лівої смуги руху в праву без ввімкнення показника повороту та без ввімкнення проблиского маячка через суцільну смугу, тим самим змусив аварійно гальмувати інших водіїв транспортних засобів. Згодом, виїхавши на проспект Науки, перед світлофором ним знов було зафіксовано порушення правил дорожнього руху цим же екіпажем. Цього разу поліцейський автомобіль перетнув «стоп лінію» в момент коли на світлофорі відображався забороняючий сигнал «Червоне світло». Екіпаж ввімкнув задній хід та від`їхали за «стоп лінію». За кермом поліцейського автомобіля знаходилась дівчина - поліцейський. Пасажир переднього сидіння хотів сфотографувати даний екіпаж, однак поліцейські це помітили і почали запитувати «що Ви робите?». Розмова відбувалась через вікна автівок. Після того, як на світлофорі засвітилось зелене світло, вони поїхали далі по проспекту Науки та звернули на вулицю Блакитного. Проїхавши близько 500 м, вони помітили, що поліцейські їдуть за ними з проблисковими маячками. Вони зупинились і до них відразу підійшла ОСОБА_2 та заявила, що він проїхав на забороняючий сигнал світлофору і має надати їй документи для складання постанови. Він зауважив, що жодних порушень не вчиняв та попросив надати докази його порушення. Поліцейська відійшла і почала фотографувати його автомобіль. На його питання навіщо вона це робить, пояснень він не отримав. ОСОБА_2 знову підійшла й почала вимагати документи. На його прохання надати докази вона відповіла, що її напарник надасть пояснення, які власне і є основними доказами. В цей час до них під`їхало ще два автомобіля патрульних. Хто їх викликав і з якою метою йому невідомо. Під час розмови з ОСОБА_2 з`ясувалось, що саме вона керувала поліцейським авто д.н.з. НОМЕР_2 в той час як вони фіксували порушення ПДР цим авто. Крім того в ході бесіди з ОСОБА_2 вони помітили тремтіння рук, порушення мовлення та зміну забарвлення шкіри з боку даного поліцейського, що являється ознаками алкогольного сп`яніння. Його пасажир зателефонував 102 та викликав поліцію, так як вони хотіли щоб ОСОБА_2 пройшла освідування на стан алкогольного сп`яніння, крім того боялися помсти з боку ОСОБА_2 за те, що вони зафіксували порушення ПДР нею під час керування службовим авто і хотіли щоб справу про «вчинене мною правопорушення» розглянув інший поліцейський. Через декілька хвилин до них підійшов один з поліцейських, які вже були біля них та відібрав заяви, пояснення щодо заяви про виклик в зв`язку з виявленням у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння та порушень нею ПДР. Поліцейський оформив звернення, погодився що дійсно були порушення ПДР з боку ОСОБА_2 та повідомив, що перевіряти її на стан алкогольного сп`яніння не буде, так як вона проходила цю процедуру зранку перед заступанням на пост. ОСОБА_2 в цей час постійно фотографувала його особисто та його автомобіль. Потім, ОСОБА_2 підійшла до нього, знову почала вимагати пред`явлення документів. Він в черговий раз зауважив, що нею не надано доказів його правопорушення, крім того не надано навіть доказів, що він керував автомобілем в час який вказувала ОСОБА_2 , і зазначив, що обов`язок доказування лежить саме на ній, так як це передбачено ст. 251 КУпАП. Після довгих сперечань ОСОБА_2 надала йому для ознайомлення «пояснення» її напарника, де він вказував на те, що нібито, він проїхав на забороняючий сигнал світлофору. Даний «документ» не містив навіть дати складання та не містив даних посадової особи, яка їх відібрала (фото пояснень додає). Зазначає, що в поясненнях, які були надані йому як доказ, вказується, що його автомобіль здійснив проїзд на забороняючий (червоний) сигнал світлофора на перехресті проспекту Науки та вулиці Малокитаївської, а в постанові зазначено, що вчинення правопорушення мало місце на проспекті Науки 34, де поруч перехрестя з вулицею Академіка Писаржевського (фото карти місцевості додається), таким чином вважає, що наданий доказ не стосується предмету винесеної постанови, а сама постанова складена на підставі неналежного доказу, походження якого також незрозуміле (відсутні дані посадової особи, яка відбирала дані пояснення). На його зауваження на те, що даний доказ являється неналежним, поліцейські не відреагували. Крім того, він зауважив, що ОСОБА_2 не може розглядати справу, так як ним було зафіксовано її порушення ПДР та виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Ці заяви також не були взяті до уваги працівниками поліції. Також, розуміючи що ОСОБА_2 налаштована помститись йому за його заяви, він хотів перенести розгляд справи, з метою збереження непорушності своїх конституційних прав, зокрема ст. 62 Конституції України з боку ОСОБА_2 , однак і це клопотання було відхилено. Після довгих сперечань, він надав ОСОБА_2 документи, які вона в нього вимагала і після того як вона з ними ознайомилась, полишив місце «розгляду» справи. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП. 07 травня 2019 року він отримав листа з копією постанови від 13 квітня 2019 року НК № 715182 про накладення адміністративного стягнення. Як зазначено в самій постанові, вона направилась на його адресу 16 квітня 2019 року, однак з відомостей отриманих за перевіркою відправлень з сайту «Укрпошти» вбачається, що даний лист було прийнято поштовим відділенням лише 06 травня 2019 року. Приймаючи до уваги, що наявні у справі докази унеможливлюють беззаперечно встановити факт порушення позивачем вимог ПДР в частині проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофору, матеріали справи не містять достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вважає, що спірна постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Крім того, вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 251 КУпАП протокол не складався, а постанова не містить даних, передбачених ст. 283 КУпАП.

Ухвалою суду від 14.05.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання. Крім того, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції.

Відповідачем у визначений ухвалою строк відзив на позовну заяву не подано.

28.05.2019 до суду надійшло пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, в яких представник третьої особи вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Зазначає, що відповідно до постанови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.04.2019 о 14 год 40 хв у м. Києві на перехресті вул. Малокитаївської та проспекту Науки, біля буд. 34 керуючи автомобілем «Infiniti М35», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на забороняючий сигнал світлофору червоного кольору, чим порушив п. 8.7.3е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зауважує, що 13.04.2019, інспектор роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП сержант поліції ОСОБА_2, перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, перебуваючи під час виконання свої службових обов`язків, здійснюючи патрулювання визначеної території Голосіївського району м. Києва, безпосередньо стала свідком вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, а саме направляючись на виклик отриманий на службовий планшет, відступаючи від правил дорожнього руху, поряд з тим дотримуючись безпеки дорожнього руху здійснила зупинку на забороняючий сигнал світлофора червоного кольору, поряд з нею зупинився автомобіль позивача керований самим позивачем, після чого через декілька секунд він продовжив рух на забороняючий сигнал світлофора червоного кольору, відповідачем одразу було подано сигнал про зупинку даного транспортного засобу, на який позивач не відреагував та продовжував рух ще близько 1 кілометра значно прискорюючи швидкість транспортного засобу, після чого звернувши до провулку здійснив зупинку. Поряд з тим свідками даної події також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в цей час перебували в одному екіпажі з відповідачем виконуючи службові обов`язки, про що ними було складено відповідні пояснення та рапорт, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а отже на момент розгляду справи, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною. Зазначає, що твердження позивача, щодо неналежності доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки зібрані докази в вигляді пояснень свідків відповідають вимогам ст. 151 КУпАП, пояснення в свою чергу складаються в довільній формі, яка не є визначеною чинним законодавством. А твердження позивача, щодо упередженості інспекторів та неможливості опитування їх як свідків, в порушення вимог ч. 4 ст. 77 КАС України не підтверджено жодним належним доказом, поряд з тим відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» виявлення та припинення правопорушень є безпосереднім їх обов`язком. У даному випадку відповідачем було законно виконано зупинку транспортного засобу керованого позивачем. В супереч вимог інспектора позивач вчиняючи непокору законній вимозі поліцейського, відмовлявся пред`являти такі, мотивуючи це бажанням ознайомитись з доказами вчинення ним правопорушення, що в свою чергу є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином дії позивача були направлені на перешкоджання повному та всебічному розгляду справи. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн 00 коп. (чотириста двадцять п`ять), що в межах санкції даної статті. Після було повідомлено порядок оскарження Постанови, та наслідки її невиконання, передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП. Після чого, його було ознайомлено з Постановою та надано її копію. Також зазначає, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а Позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Взявши до уваги викладене вище, вважає, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, тому слід вважати твердження щодо порушення порядку розгляду справи хибним та таким що не відповідає об`єктивній істині, отже позов не підлягає задоволенню.

Позивач у судове засідання 23.09.2019 не з`явився та прохав слухати справу у його відсутності та відсутності представника. У судовому засіданні 16.09.2019 позов підтримав та пояснив, що 13.04.2019 року він близько 14-ї години керував власним автомобілем марки «Инфинити» в м. Києві. В авто також був ОСОБА_6 та ще одна особа. На розв`язці він помітив автомобіль поліції, який перестроївся без вмикання показників повороту, підрізав інше авто. Він поїхав за цим автомобілем поліції. На перехресті на проспекті Науки автомобіль поліції проїхав стоп-лінію на червоне світло. Він поїхав далі, проїхавши 300 метрів, почув звук сирени, та побачив ввімкнені проблискові маячки. Він зупинився, до авто підійшла інспектор ОСОБА_2 і почала вимагати документи. Вона інкримінувала йому, що він проїхав на червоне світло світлофору. Він попрохав ознайомити з доказами, у відповідь інспектор сказала, що докази готуються - пояснення напарника. Сказала, що відео реєстратор не працює, або його нема. Він побачив у інспектора ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, нечітку мову. З`явилось ще 2 патрульних авто. Підійшов інший працівник поліції, відібрав пояснення у нього та свідків щодо порушення ОСОБА_2 , однак, інспектор відмовився проводити огляд інспектора Бондаренка на стан сп`яніння. ОСОБА_2 оголосила про початок розгляду справи. Він просив перенести розгляд справи, а також щоб інша особа розглядала справу, оскільки ОСОБА_2 відноситься упереджено. Інспектор ОСОБА_2 показала пояснення фрагмент пояснення свідка, і позивач їх сфотографував. Постанову він не отримував, поїхав далі. Поштою отримав постанову. На червоне світло він не проїжджав.

Представник позивача адвокат Клапчук Ф.П. у судовому засіданні 16.09.2019 позов підтримав. Зазначив, що позивач заперечує факт проїзду на заборонене світло. В постанові відсутні пояснення свідків. Невірно зазначено місце вчинення правопорушення. В поясненнях працівників поліції і у постанові існують протиріччя щодо місця вчинення правопорушення. Крім того, працівники поліції є упередженими свідками. Рапорт не може бути належним доказом.

Представник третьої особи Кашко В.А. у судове засідання 23.09.2019 не з`явися, подав заяву про розгляд справи без участі сторін. В судовому засіданні 16.09.2019 пояснив, що відеозапис - не є єдиним обов`язковим доказом вчинення правопорушення. Працівник поліції став безпосередньо свідком правопорушення і поліцейський може бути свідком відповідно до чинного законодавства. Позивач не надав даних що підтверджують упередженість. Свідкам було роздано 2 бланки. Оскільки патруль переслідував позивача, працівникам поліції було важко встановити місто вчинення правопорушення. Прохав відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 22.05.2019, 11.06.2019, 16.09.2019, 23.09.2019 в судові засідання не з`явилася, в силу ст. 268 КАС України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, правом подавати клопотання не скористалася.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 16.09.2019 пояснив, що 13.04.2019 він був пасажиром авто під керуванням ОСОБА_1 . Близько 14-30 вони помітили екіпаж патрульної поліції, який постійно порушував правила дорожнього руху, не включав показники повороту, створював аварійні ситуації. Вони прослідували за цим патрульним авто. На одному з світлофорів автомобіль поліції на червоне світло проїхав стоп-лінію. Він жестами з пасажирського вікна показав водію поліцейського авто, що вона неправа. Реакції не було. Вони продовжили рух. Поліцейське авто включило проблискові маячки, був знак 3.34 - рух заборонено. Вони повернули на світлофорі на зелену стрілку, після чого зупинились. К авто підійшла відповідачка, яка звинуватила позивача у проїзді на червоне світло світлофору. Водій попросив інспектора пред`явити посвідчення. В інспектора тремтіли руки, в зв`язку з чим він повідомив на 102 та написав заяву командиру роти. Однак огляд інспектора ОСОБА_2 не провели. ОСОБА_2 пропонувала позивачу вручити постанову на місці, він відмовився, прохав направити поштою. З порушенням на червоне світло ОСОБА_1 не рухався. Позивач прохав надати докази правопорушення, однак, їх не надали. ОСОБА_2 казала, що в авто ще 2-е поліцейських. ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху не здійснював. ОСОБА_2 не допитувала нікого, ні його, ні поліцейських.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні 16.09.2019 пояснив, що він працює поліцейським роти № 1 батальйону 2 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві. Дату точно не пам`ятає, в березні чи квітні 2019 року в автомобілі патрульної поліції в складі екіпажу 111 з ОСОБА_2 та Гошуком направлялись за викликом. Він на задньому сидінні спілкувався із заявником по телефону, сигнал світлофору йому було видно. Спілкування не заважало слідити за дорожньою обстановкою. Вони завернули на проспект Науки, зупинились на світлофорі в середньому ряду. Перед ними стояв «бус» чи «джип» білого кольору. Зліва від них на забороняючий знак світлофору проїхав, не зупиняючись, транспортний засіб марки «Инфинити 35» в сторону Набережно-Корчуватської. Напарник прийняла рішення відреагувати на порушення правил. Ввімкнула маячки і послідкувала за ним. Точно не пам`ятає біля якого будинку було порушення, але цей світлофор був на пішохідному переході, не на перехресті. Вони почали зупиняти авто, але воно продовжило рух, повернуло на вул. Блакитного, по зеленій стрілці на світлофорі. Авто зупинилось біля перехрестя з вул. Добрий Шлях. Напарниця підійшла до транспортного засобу, вони спілкувались. Під`їхав зам. командира роти. ОСОБА_2 сказала йому, щоб він надав пояснення для розгляду справи на місці та дала бланк пояснень. Він написав пояснення в автомобілі поліції. Потім ОСОБА_2 винесла постанову у присутності ОСОБА_1 . В його письмових поясненнях механічна помилка. Порушення було за перехрестям проспекту Науки з вул. Малокитаївською, тобто на світлофорі перед пішохідним переходом. На перехресті з вул. Писаржевського Кривошеєв не проїжджав на забороняюче світло. Пояснення він писав самостійно і йому не відомо, чи знайомила ОСОБА_2 позивача з поясненнями. Усних пояснень не надавав. Відеореєстратора в автомобілі поліції не було.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні 16.09.2019 пояснив, що він працює поліцейським роти № 1 батальйону 2 полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві. Пів року тому він знаходився на патрулюванні у складі екіпажу 111 з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Він знаходився на передньому пасажирському місці, передав планшет ОСОБА_4 Вони їхали по проспекту Науки в бік Столичного шосе. Там три смуги для руху, вони їхали по середній смузі. Одразу після повороту на вул. Малокитаївську був світлофор. Автомобіль поліції зупинився на червоний сигнал світлофору за транспортним засобом білого кольору. Зліва проїхав не зупиняючись автомобіль «Інфініті» на забороняючий сигнал світлофора. Це був світлофор на пішохідному переході, а не на перехресті. Вони включили сині і червоні проблискові маячки, але вказаний автомобіль продовжив рух по проспекту Науки. Вони об`їхали білий автомобіль. Автомобіль позивача з поля зору не зникав. Потім автомобіль «Інфініті» повернув на вул. Блакитного, де й зупинився на вимогу поліції. ОСОБА_2 вийшла та спілкувалася з водієм ОСОБА_1 Потім було відібрано пояснення у нього та у колеги ОСОБА_4 Приїхав ще один екіпаж. ОСОБА_2 провела розгляд справи, винесла постанову. Місце порушення встановили з програми «Гугл мепс»

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу 23.09.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 13.04.2019 поліцейським роти №1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 в м. Києві по проспекті Науки, 42/1 відносно ОСОБА_1 була складена постанова серія НК № 715182 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови від 13.04.2019 вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2019 о 14 год 40 хв у м. Києві на проспекті Науки, 34 керуючи автомобілем «Infiniti М35», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на забороняючий сигнал світлофору червоного кольору, чим порушив п. 8.7.3е) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Оскаржувана постанова серії НК № 715182 від 13.04.2019 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові зазначені: відео АА00149, пояснення, рапорт.

В письмових поясненнях ОСОБА_12 зазначено, що порушення відбулося на перехресті проспекту Науки з вул. Малокитаївською. (а.с.52)

В письмових поясненнях ОСОБА_4 зазначено, що порушення відбулося по проспекту Науки біля будинку № 34 .(а.с .51 )

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначив, що порушення відбулось на світлофорі, одразу після перехрестя з вул. Малокитаївською.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що порушення було за перехрестям проспекту Науки з вул. Малокитаївською, тобто на світлофорі перед пішохідним переходом.

Проаналізувавши показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_4 у судовому засіданні, а також їх письмові пояснення, оскаржувану постанову, схему з Google maps (а.с. 18) суд констатує, що показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_12 щодо місця вчинення протирічать як між собою, так і оскаржуваній постанові. Так, в постанові зазначено, що порушення відбулося біля будинку № 34 по проспекту Науки , однак зі схеми вбачається, що будинок 34 знаходиться біля перехрестя з вул. Писаржевського, яке по напрямку руху позивача знаходиться ще до перехрестя з вул. Малокитаївською.

Отже суд оцінює критично показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_17 через їх суперечливість.

Крім того, ці особи є заінтересованими у результаті розгляду, оскільки патрулювали в складі одного екіпажу з інспектором ОСОБА_2 і при відсутності інших доказів вини ОСОБА_1 суд не може вважати вину позивача доведеною поза розумним сумнівом лише на підставі суперечливих показань працівників поліції.

Щодо долучених двох дисків із відеозаписами суд зазначає, що на жодному відеозапису не зафіксовано вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Крім того, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 13.04.2019 серії НК № 715182 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надані відповідачем відеофайли від 13 квітня 2019 року не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова серії НК № 715182 від 13.04.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 71-74, 77, 90, 242, 244 - 246, 268, 286, 272, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 122, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 715182 від 13.04.2019, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

ГоловуючийВ. І. Зінкін