Справа № 280/4171/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 вересня 2019 року 14 год. 54 хв.Справа № 280/4171/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: адвоката Гальченко О.М.;

від відповідача 1, 2: Большаков К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» (юридична адреса: 69095, м. Запоріжжя, вул.Козача, буд. 5, оф. 13, код )

до відповідача 1 Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» (далі позивач) Державної фіскальної служби України (далі по тексту відповідач 1) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 2 та скасувати рішення відповідача 2 про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податковихї накладних від 29.07.2019 №1238733/42727347, від 26.07.2019 №1236831/42727347, від 30.07.2019 №1240033/42727347, від 29.07.2019 №1238734/42727347, від 30.07.2019 №1240030/42727347, від 31.07.2019 №1241033/42727347;

- зобов`язати відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача від 30.06.2019 №1, від 30.06.2019 №2, від 30.06.2019 №3, від 30.06.2019 №4, від 30.06.2019 №5, від 30.06.2019 №8 датою їх фактичного подання.

Крім того, просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ІНКОРСПРАЙМ» зазначило, що спірні рішення відповідача 2 про відмову в реєстрації податкових накладних та відповідача 1 про залишення скарг без задоволення є безпідставними та незаконними, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідають меті господарської діяльності підприємства.

Ухвалою суду від 29.08.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10 денний строк на усунення недоліків.

У термін, встановлений Ухвалою суду від 29.08.2019 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року у справі № 280/4171/19 відкрите загальне позовне провадження судове засідання призначене на 30.09.2019.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» (ідентифікаційний код 42727347) зареєстроване в якості юридичної особи 28.12.2018 року (номер запису: 1 045904). Видами діяльності позивача за кодами КВЕД є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний).

Позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Запорізькій області, Олександрівське управління у м. Запоріжжя, є платником податку на додану вартість.

Відповідно до штатного розпису чисельність на підприємстві складає 8 штатних одиниць, зокрема: директор, заступник директора, менеджер зі збуту, менеджер з постачання, менеджер, економіст, бухгалтер і юрисконсульт.

Для ведення господарської діяльності позивач орендує нежитлове приміщення під офіс за адресою 69095, м. Запоріжжя, вул. Козача, буд.5, оф.13 (договір оренди нежитлового приміщення №26/05/16 від 03.04.2019).

Для зберігання продукції та сировини позивач орендує складські приміщення. Так, на підставі договору оренди нежитлового приміщення №КС-ІКС-020519 від 02.05.2019 позивач орендує у ТОВ «КОМПАНІЯ СИСТЕМА» складські приміщення, загальною площею 100 кв. м, які розташовані за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Високогірне, вул. Мічуріна,1-Б.

Позивач є підприємством реального сектору економіки, здійснює свою діяльність виключно з дотриманням норм чинного законодавства України, загальних принципів господарювання, чітко виконує свої обов`язки як суб`єкт господарювання перед органами державної влади, вчасно та в повному обсязі сплачує податки, збори та інші обов`язкові платежі, та визнає обов`язковим дотримання вимог чинного законодавства.

Всі фінансово-господарські операції з нашими контрагентами мають реальний характер, пов`язані з господарською діяльністю та знайшли відображення в податковому обліку у повному обсязі у відповідності до норм Податкового кодексу України про, що свідчить подана нами податкова звітність до податкового органу. Податкові декларації, розрахунки, додатки до них та інші звітні документи наше підприємство подає до органу ДФС за місцем реєстрації у строки встановлені Податковим Кодексом України у повному обсязі.

Позивач у відповідності до діючого законодавства України зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності; у відповідності до вимог ст.181 Податкового кодексу України зареєстрований платником податку на додану вартість; стоїть на обліку у податковому органі за місцем своєї реєстрації, а відтак, має право здійснювати господарську діяльність; згідно вимог ст. 201 Податкового кодексу України має обов`язок на виписування податкових накладних; згідно вимог ст. 187 ПК України має обов`язок на формування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

В межах господарської діяльності, плануючи торгівлю готовою кормовою продукцією (олією соєвою нерафінованою, шротом соєвим, макухою соєвою) не маючи власних виробничих потужностей, позивач замовляє її виготовлення безпосередньо у виробників, надаючи їм в переробку давальницьку сировину, зокрема сою, крихту з сухарів, рослинно-жирову суміш.

Так, на підставі договору на переробку олійних культур №ФЛП-ІН 100619 від 10.06.2019 переробку давальницької сировини здійснює ТОВ «ФОРТЛАЙТ ПРО», що підтверджується актами виконаних робіт. Переробка здійснюється ТОВ «ФОРТЛАЙТ ПРО» згідно з вимогами ТУ У 10.9-3:2019, Сертифікатів відповідності, зареєстрованих в Реєстрі органу з сертифікації за 3UA.10231.00556-19 і 3UA.10231.00557-19.

Позивачем була здійснена закупівля сої у Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Фрунзе () для подальшої переробки. Закупівля сої підтверджується первинними документами, що наявні у справі.

Транспортування закупленої сировини здійснювалось наступними перевізниками ТОВ «ТД ПРОТЕІН» () і ТОВ «МЕЛТРАНСАВТО» (). Первинні документи, що підтверджують факт перевезення (договори, акти наданих послуг, транспортні заявки, ТТН, платіжні доручення) наявні у справі.

Враховуючи факт, що орендовані позивачем складські приміщення знаходяться за тією ж адресою, що і переробник ТОВ «ФОРТЛАЙТ ПРО», переміщення давальницької сировини (сої) відбувалось одразу у виробництво і не потребувало додаткових транспортних витрат. До вартості переробки включались послуги з навантаження-розвантаження сировини та готової продукції, які здійснювались співробітниками і засобами переробника ТОВ «ФОРТЛАЙТ ПРО». Приймання-передача сировини зі складу в переробку та повернення на склад готової продукції після переробки здійснювалось на підставі прибуткових накладних (в переробку), видаткових накладних (з переробки), які є складськими документами обліку позивача і додані до позову.

Готову продукцію Позивач в подальшому продає контрагентам-покупцям на виконання умов укладених з ними договорів:

13.05.2019 між Позивачем (постачальник) та ТОВ «ІНСБРУК ЛЮКС» (покупець) було укладено договір поставки №130519 ІН-ІЛ.

В межах провадження господарської діяльності, на виконання договору поставки №130519 ІН-ІЛ від 13.05.2019 і додаткової угоди позивачем було здійснено декілька поставок готової продукції на адресу покупця ТОВ «ІНСБРУК ЛЮКС», що підтверджено первинними документами (видатковими накладними, ТТН, платіжними документами та інш.), які надавались разом з поясненнями до контролюючого органу та надано до суду.

Позивачем, за правилом першої події відповідно до вимог ст.187 Податкового кодексу України складено податкові накладні: №1 від 30.06.2019 (реєстраційний номер ); від 30.06.2019 №2 (реєстраційний номер ), від 30.06.2019 №3 (реєстраційний номер 8).

Всі виписані податкові накладні, які були направлені на реєстрацію в ЄРПН, але реєстрація по податковим накладним №1 від 30.06.2019; від 30.06.2019 №2, від 30.06.2019 №3 органом ДФС була зупинена. За результатами обробки реєстрацію податкових накладних було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вони відповідають вимогам пп2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Позивачем було подано повідомлення про подання пояснень, та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (повідомлення та всі додатки до них надано суду).

Не зважаючи на надані позивачем пояснення та копії документів Комісією ДФС були прийняті рішення про відмову в реєстрації ПН / РК в Єдиному реєстрі ПН:

· від 29.07.2019 №1238733/42727347 податкової накладної від 30.06.2019 №1;

· від 26.07.2019 №1236831/42727347, податкової накладної від 30.06.2019 №2;

· від 30.07.2019 №1240033/42727347, податкової накладної від 30.06.2019 №3.

Органом ДФС всі прийняті Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняті на підставі ненадання платником податків копій документів первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з розрахункових рахунків.

З приводу підстави, зазначеної органом ДФС, для зупинення реєстрації податкових накладних «ненадання платником податків копій документів первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити) та розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків» слід зазначити, що жодний з перелічених у рішенннях №1238733/42727347, №1236831/42727347, №1240033/42727347 документів залишився не підкресленим. Отже, залишилось незрозумілим якого документу невистачило відповідачу щоб зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. Виходячи з цього вбачається що підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем надумані та не обгрунтовані.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України «Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.» Позивачем відповідно до вимог п.п.(б) п.187.1 ст.187 ПКУ виписано та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну за подією, що сталася раніше датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання товару платником податку.

За результатами обробки реєстрацію податкових накладних було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вони відповідають вимогам пп2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Відповідно до «Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій», затверджених ДФС України 05.11.2018:

«2. Податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

2.1. обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює абоперевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, вТаблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);»

З цього приводу Позивач зазначає, що виникнення розбіжностей із перевищення обсягів продажу над обсягами придбання, пов`язано з тим, що товар, який продано покупцю ТОВ «ІНСБУРК ЛЮКС» позивачем не придбавався, а виник внаслідок переробки давальницької сировини, про що свідчать наведені вище обставини та додані первинні документи.

Отже, позивач не підпадає під жоден із наведених Критеріїв ризиковості, а отже у відповідача відсутні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

05.08.2019 Позивачем направлено Скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2019 №1238733/42727347; від 26.07.2019 №1236831/42727347. Скарги подані в електронному вигляді з наданням додаткових пояснень в довільній формі і первинних документів. Але, 05.08.2019 надійшла квитанція №2, що документ не прийнято «Відповідно до п. 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, рішення комісії центрального рівня про відмову реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.

Скарга на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.07.2019 №1240033/42727347 не подавалась, у зв`язку із тим, що попередні скарги були не прийняті.

01.05.2019 між Позивачем (постачальник) та ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА МАВРО» (покупець) було укладено договір поставки №010519 ІН-МВ.

В межах провадження господарської діяльності, на виконання договору поставки №010519 ІН-МВ від 01.05.2019 позивачем було здійснено декілька поставок готової продукції на адресу покупця ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА МАВРО», що підтверджено первинними документами (видатковими накладними, ТТН, платіжними документами та інш.), які надавались разом з поясненнями до контролюючого органу та надано до суду.

Позивачем, за правилом першої події відповідно до вимог ст.187 Податкового кодексу України складено податкові накладні: №4 від 30.06.2019 (реєстраційний номер 7); від 30.06.2019 №5 (реєстраційний номер ), від 30.06.2019 №8 (реєстраційний номер ).

Всі виписані податкові накладні, які були направлені на реєстрацію в ЄРПН, але реєстрація по податковим накладним від 30.06.2019 №4, від 30.06.2019 №5, від 30.06.2019 №8 органом ДФС була зупинена. За результатами обробки реєстрацію податкових накладних було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вони відповідають вимогам пп2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Позивачем було подано повідомлення про подання пояснень, та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (повідомлення та всі додатки до них надано суду).

Не зважаючи на надані позивачем пояснення та копії документів Комісією ДФС були прийняті рішення про відмову в реєстрації ПН / РК в Єдиному реєстрі ПН:

· від 29.07.2019 №1238734/42727347, податкової накладної від 30.06.2019 №4;

· від 30.07.2019 №1240030/42727347, податкової накладної від 30.06.2019 №5;

· від 31.07.2019 №1241033/42727347 податкової накладної від 31.06.2019 №8.

Органом ДФС всі прийняті Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняті на підставі ненадання платником податків копій документів первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з розрахункових рахунків.

З приводу підстави, зазначеної органом ДФС, для зупинення реєстрації податкових накладних «ненадання платником податків копій документів первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити) та розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків» слід зазначити, що жодний з перелічених у рішенннях №1238734/42727347, №1240030/42727347, №1241033/42727347 документів залишився не підкресленим. Отже, залишилось незрозумілим якого документу невистачило відповідачу щоб зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. Виходячи з цього вбачається що підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем надумані та не обгрунтовані.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України «Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.» Позивачем відповідно до вимог п.п.(б) п.187.1 ст. 187 ПК України виписано та подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну за подією, що сталася раніше датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання товару платником податку.

За результатами обробки реєстрацію податкових накладних було зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки вони відповідають вимогам пп2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій», пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Відповідно до «Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій», затверджених ДФС України 05.11.2018:

«2. Податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

2.1. обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює абоперевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, вТаблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);»

З цього приводу Позивач зазначає, що виникнення розбіжностей із перевищення обсягів продажу над обсягами придбання, пов`язано з тим, що товар, який продано покупцю ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА МАВРО» позивачем не придбавався, а виник внаслідок переробки давальницької сировини, про що свідчать наведені вище обставини та додані первинні документи.

Отже, позивач не підпадає під жоден із наведених Критеріїв ризиковості, а отже у відповідача відсутні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

05.08.2019 Позивачем направлено Скарга на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2019 №1238734/42727347. Скарга подана в електронному вигляді з наданням додаткових пояснень в довільній формі і первинних документів. Але, 05.08.2019 надійшла квитанція №2, що документ не прийнято «Відповідно до п.27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, рішення комісії центрального рівня про відмову реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.

Скарги на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.07.2019 №1240030/42727347 і від 31.07.2019 №1241033/42727347 не подавались, у зв`язку із тим, що попередня скарга була не прийнята.

Не погодившись з рішеннями відповідачів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідачами також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачами не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операції цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента (ів), збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операції були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірних операцій.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинам з його контрагентом які свідчать про реальність здійснення господарської операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції № 1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року № 679000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі №822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить норм, які б надавали відповідачам право на відмову у реєстрацій податкової накладної. Податковий закон вбачає лише право на зупинення реєстрації податкової накладної. Порядок чи інший підзаконний акт не може створювати право, за своєю юридичною природою, оскільки такий підзаконний акт лише відображає порядок дій щодо реалізації законодавчих норм.

Крім того суд вважає, що ТОВ «ІНКОРСПРАЙМ» на виконання п. 14 Порядку №117 надано органу ДФС пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

У цей же час контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надані документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88)

Первинні документи, оформлені у межах договору постачання, не мають дефекту форми, змісту або походження. Інше відповідачами не доведено.

ГУ ДФС у Запорізькій області, в порушення п. 21 Порядку №117 відмовляючи у реєстрації податкових накладних, не спростовано встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання спірних рішень Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 1 зареєструвати податкову накладну, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача 2 правових підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні від 30.06.2019 №1, від 30.06.2019 №2, від 30.06.2019 №3, від 30.06.2019 №4, від 30.06.2019 №5, від 30.06.2019 №8.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78цього Кодексу.

Таким чином суд прийшов до висновку, що з урахуванням викладених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 11526,00 грн, що підтверджується квитанціями, які долучені до матеріалів справи.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» (вул. Козача, 5, оф.13, м. Запоріжжя, 69095,) до Державної фіскальної служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) та Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.07.2019 №1238733/42727347, від 26.07.2019 №1236831/42727347, від 30.07.2019 №1240033/42727347, від 29.07.2019 №1238734/42727347, від 30.07.2019 №1240030/42727347, від 31.07.2019 №1241033/42727347.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» від 30.06.2019 №1, від 30.06.2019 №2, від 30.06.2019 №3, від 30.06.2019 №4, від 30.06.2019 №5, від 30.06.2019 №8 датою їх фактичного подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОРСПРАЙМ» (вул. Козача, 5, оф.13, м. Запоріжжя, 69095,) сплачений судовий збір у сумі 11526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 01.10.2019.

Суддя Р.В. Сацький