Справа № 809/750/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8746/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, прийняту суддею Кафарським В.В. у місті Івано - Франківську у справі за позовом ОСОБА_2 до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася в суд про заміну сторони виконавчого провадження, стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також просила надіслати на її адресу поштовим рекомендованим відправленням виконавчий документ про примусове виконання вказаного судового рішення із внесеними поновленими даними.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер від захворювання, пов`язаного із пораненням, отриманим в зоні проведення АТО. ОСОБА_2 є також батьком неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, дружина та діти фактично прийняли спадщину, у зв`язку із чим заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви.

Суд виходив з того, що необхідною умовою заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є наявність відкритого виконавчого провадження та набуття особами статусу сторони (стягувача, боржника) у виконавчому провадженні, що можливо виключно в межах конкретного виконавчого провадження, відкритого постановою держвиконавця відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши заяву ОСОБА_1 від 10.07.2019 року та додані докази на відповідність нормам КАС України, суд не встановив заінтересованість, та, відповідно, можливість ОСОБА_1 подавати таку заяву, оскільки вона не була учасником справи, та не є ні законним, ні належним представником позивача у справі №809/750//18.

Також із матеріалів справи вбачається, що виконавчого листа не видано судом, а, отже, відсутнє виконавче провадження.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, адже фактично існує виконавче провадження за участю чоловіка заявниці ОСОБА_2 , в якому накладено арешт на майно. З моменту смерті останнього та відкриття спадщини у заявниці та її дітей виникло право на спадкування та інтереси цивільного характеру на отримання у власність певного спадкового майна.

Не пред`явлення ОСОБА_2 для примусового виконання виконавчого листа за рішенням Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 року не може бути перешкодою для виконання останнього. Строк пред`явлення для примусового виконання вказаного судового рішення не закінчився і таке не втрачає юридичної сили зі смертю позивача, коли є спадкоємці.

Просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою заяву задовольнити.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази та застосував процесуальний закон.

Судом встановлено, що 30.04.2018 представник ОСОБА_2 - адвокат Кіт Р.С. звернувся в суд з адміністративним позовом до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківській області неправомірними щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться за аналогічною адресою та зобов`язання Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківській області зняти арешт з майна ОСОБА_2 , а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за обумовленою вище адресою та земельної ділянки площею 0,1000 га.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 позов задоволено. Зобов`язано Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківській області зняти арешт з майна ОСОБА_2 , а саме з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га, по цій же адресі.

За статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.04.2018 року у справі №2а/0612/649/11.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 року у справі №905/1956/15 дійшла висновку про те, що ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою. Оскарження такої ухвали слід розуміти як оскарження судового рішення.

Забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність заміни сторону виконавчого провадження її правонаступником, зокрема, стягувача ОСОБА_2 замінити на ОСОБА_1 та на ОСОБА_1 як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З приводу заяви в частині відправлення виконавчого документа про примусове виконання судового рішення із внесеними поновленими даними, апеляційний суд зазначає, що КАС України передбачено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відтак така вимога, на думку суду є передчасною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 809/750/18 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити у справі № 809/750/18 стягувача - ОСОБА_2 на стягувачів - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та на ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. Б. Хобор
Т. І. Шинкар
Повний текст судового рішення виготовлено 27.09.2019 року.