Справа № 540/977/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/977/19

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В. Дата і місце ухвалення: 18.06.2019р., м. Херсон Дата виготовлення повного тексту: 24.06.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі (в режимі відео конференції) адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним рішення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Катамадзе І.Г. від 19.04.2019р. №338-0 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;

- зобов`язати Митницю ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі;

- стягнути з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням за період з 19.04.2019р. по 07.06.2019р. в сумі 15502,08 грн.

Позов обґрунтовував тим, що наказом від 19.04.2019р. №338-0 його незаконно звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, оскільки в матеріалах дисциплінарного провадження немає жодного належного доказу перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 13.03.2019р. на заняттях з підвищення рівня професійної компетенції в м.Хмельницькому. Медичний огляд з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння не проводився, а особи, які підписали акт знаходження позивача у нетверезому стані 13.03.2019р., не є фахівцями в галузі медицини. Також, позивач посилався на те, що з матеріалами дисциплінарної справи його ознайомлено в день звільнення, після видання наказу від 19.04.2019р. №338-0. При цьому, відповідачем не повідомлено позивача, що відносно нього розпочато службове розслідування. Позивач зазначав, що 13.03.2019р. він знаходився на курсах з підвищення рівня професійної компетентності шляхом професійного навчання в м.Хмельницький, а не виконував свої службові обов`язки чи якесь службове доручення поза межами його постійного місця роботи.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 19.04.2019р. №338-0 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 20.04.2019р.

Стягнуто з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.04.2019р. по 18.06.2019р. включно в розмірі 17 381,12 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 18.06.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що у відповідності до ст.65 Закону України «Про державну службу» поява державного службовця на службі у нетверезому стані є дисциплінарним проступком, за вчинення якого, у відповідності до ст.66 Закону, може бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби. Факт перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані під час виконання ним службових обов`язків встановлено матеріалами дисциплінарної справи та підтверджується актом про порушення правил внутрішнього розпорядку Департаменту СПКЗ ДФС. Перебуваючи у відрядженні у м.Хмельницькому на навчанні ОСОБА_1 вважається таким, що виконував свої посадові обов`язки відповідно до графіку проходження навчання у спеціалізованому освітнього закладі ДФС.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги в якості доказу висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 14.03.2019р., наданий лікарем - наркологом КНП «Новотроїцька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 , оскільки між м.Хмельницький та смт.Новотроїцьке Херсонської області відсутнє пряме сполучення та значна відстань, що ставить під сумнів можливість перебування позивача зранку 14.03.2019р. в смт.Новотроїцьке та проходження там медичного огляду на стан сп`яніння.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що ОСОБА_1 підписав акт про порушення правил внутрішнього розпорядку Департаменту СПКЗ ДФС від 13.03.2019р. без зауважень та під час його складання не заперечував факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач звертає увагу, що в матеріалах дисциплінарної справи відсутній жодний належний доказ перебування його у стані алкогольного сп`яніння 13.03.2019р. під час проходження навчання. При застосуванні крайнього виду дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади держаної служби відповідач необґрунтовано взяв до уваги лише акт про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 05.08.2009р. проходив службу в митних органах, остання посада перед звільненням - головний державний інспектор відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на яку його переведено наказом від 25.02.2019р.

Наказом Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 19.04.2019р. №338-0 «Про звільнення з роботи» ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з 19.04.2019р. відповідно п.1 пп.4 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Підставою для звільнення, згідно вказаного наказу, стало подання дисциплінарної комісії Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

За висновком подання в ході дисциплінарного провадження у діях державного службовця встановлено наявність дисциплінарного проступку, передбаченого п.2, п.6, п.13 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: порушення правил етичної поведінки державних службовців, недотримання правил внутрішнього розпорядку, поява державного службовця на службі в нетверезому стані, що є підставою для звільнення з посади державної служби, відповідно до ст. 66 Закону України від 10.12.2015р. №889-VIII «Про державну службу».

У висновку дисциплінарної комісії Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зазначено, що 13.03.2019р. від Департаменту спеціалізованої підготовки та кінологічного забезпечення ДФС України на адресу Митниці надійшло повідомлення про факт порушення Правил етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, затверджених наказом ДФС від 01.12.2016р. №979 (зі змінами), працівниками Митниці, які були зараховані слухачами на базі Департаменту спеціалізованої підготовки та кінологічного забезпечення ДФС України в рамках виконання наказу ДФС від 29.01.2019р. №64 «Про організацію підвищення рівня професійної компетентності працівників органів ДФС у 2019 році», а саме: головним державним інспектором відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_1 та старшим державним інспектором відділу митного оформлення «Чонгар» митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_3 .

Згідно наведеної інформації 13.03.2019р. зазначені працівники з`явилися із запізненням на заняття з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушили правила внутрішнього трудового розпорядку Департаменту СПКЗ ДФС, про що було складено відповідний Акт, з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було ознайомлено під особистий підпис. В зазначеному акті ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_3 не зазначили заперечень щодо обставин в ньому викладених, що, на думку комісії, свідчить про те, що зазначені особи погодились з Актом.

У зв`язку з цим, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях державного службовця ОСОБА_1 встановлені достатні дані, що свідчать про вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.2, п.6, п.13 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: порушення правил етичної поведінки державних службовців; недотримання правил внутрішнього розпорядку, поява державного службовця на службі в нетверезому стані, беручи до уваги тяжкість вчинених дисциплінарних проступків, та відповідно до ст. 77 Закону України «Про державну службу» наявні достатні підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме застосування до нього, керуючись ст.66 Закону України «Про державну службу», виняткового виду дисциплінарного стягнення - звільнення з посади державного службовця.

Не погоджуючись з правомірністю наказу від 19.04.2019р. №338-0 про звільнення ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , визнав обґрунтованими доводи позивача, що акт про наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння під час його знаходження на навчанні в Департаменті спеціалізованої підготовки та кінологічного забезпечення ДФС 13.03.2019р. не міг бути єдиною підставою для звільнення позивача із займаної посади, так як зафіксовані у вказаному акті обставини, за висновками суду першої інстанції, щонайменше підлягали додатковій перевірці. Натомість, відповідачем, при здійсненні дисциплінарного провадження, оцінка проступку позивача надавалась через призму заздалегідь встановленого факту вини позивача та беззаперечності обставин, викладених в Акті про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку.

При вирішенні спору суд першої інстанції врахував наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 14.03.2019р., наданий лікарем - наркологом КНП «Новотроїцька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 , згідно якого у ОСОБА_1 14.03.2019р. о 08:45 год. (тобто через 23 години 30 хвилин після складання акту) ознак сп`яніння не виявлено, результат згідно аналізатора вмісту парів алкоголю Алконт 0,1 СУ - 0 проміле.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні у справі докази з приводу ознак алкогольного сп`яніння позивача (матеріали дисциплінарного провадження) не підтверджені доказами зібраними за участю незацікавлених осіб та суперечать доказам, наданим ОСОБА_1 на підтвердження протилежного. Акт про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку міг бути належним доказом перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння 13.03.2019р. тільки у сукупності з актом медичного огляду або відмови позивача від його проходження.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби та правовий статус державного службовця визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII (далі - Закон №889- VІІІ)

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону №889- VІІІ дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону №889- VІІІ державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина друга статті 1 Закону №889- VІІІ).

Відповідно до статті 65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених вказаним Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За визначеннями, наведеними у пунктах 2, 6, 13 частини першої статті 65 Закону №889-VІІІ, дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення правил етичної поведінки державних службовців, недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, поява державного службовця на службі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Перелік дисциплінарних стягнень, наведений у статті 66 Закону № 889-VIII, зокрема, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 вказаного Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 вказаного Закону.

Згідно зі статтею 74 вказаного Закону №889-VІІІ дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він вчинявся, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

При цьому, передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстав появи державного службовця на службі у нетверезому стані мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Звільнення у такому випадку може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що державний службовець появився на службі з ознаками алкогольного сп`яніння.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, Митницею ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не було проведено ретельне службове розслідування стосовно факту перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об`єктивного та оперативного встановлення обставин, зазначених у п.13 ст.65 Закону України «Про державну службу», оскільки саме проведення перевірки було поверховим та неповним.

Висновок дисциплінарного провадження про появу ОСОБА_1 на службі 13.03.2019р. в нетверезому стані ґрунтується виключно на Акті про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, який, без проведення відповідного медичного огляду особи на стан сп`яніння або без наявності відмови особи від проходження такого огляду, не може сприйматись як беззаперечний доказ перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Як правильно зазначено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, медичний огляд позивача на стан сп`яніння не проводився, акт про його відмову від направлення на медичний огляд, як і акт про ухилення позивача від медичного огляду (за участю незаінтересованих осіб) відповідачами не складався. При цьому, позивач стверджує, що пройти медичний огляд йому не пропонувалось.

Також, в матеріалах дисциплінарної справи відсутні докази:

- про надіслання дисциплінарною комісією до місця проходження навчання позивачем після отримання акту від 13.03.2019р. запитів про надання більш детального опису обставин, що мали місце цього дня;

- щодо відібрання пояснень від осіб, що підписали акт про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, щодо обставини за яких такі особи дійшли висновку про стан позивача;

- щодо опитування інших осіб, які проходили навчання разом з ОСОБА_1 ;

- щодо з`ясування причин, за наявності яких позивачу не було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння офіційно тощо.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 року по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

В рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянт на те, що підписання ОСОБА_1 акту без заперечень свідчить про визнання ним обставин, зазначених у відповідному акті, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, підпис позивача в акті може свідчити лише про ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що у своїх поясненнях, наданих під час дисциплінарного провадження, ОСОБА_1 визнав факт перебування його на службі у нетверезому стані, оскільки дослідивши вказані пояснення, копія яких міститься в матеріалах справи, колегія суддів встановила, що в них він зазначає протилежне та не заперечує лише проти свого запізнення на навчання та запаху алкоголю, за які йому було зроблено зауваження. Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, запах алкоголю та стан алкогольного сп`яніння є різними характеристиками.

В апеляційній скарзі Митниця ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі стверджує про необґрунтованість прийняття судом в якості доказу наданого ОСОБА_1 висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 14.03.2019р., наданого лікарем - наркологом КНП «Новотроїцька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 . Свої доводи в цій частині апелянт обґрунтовує неможливістю прибуття позивача 14.03.2019р. в смт.Новотроїцьке Херсонської області з м.Хмельницького, наявності виправлень у копії лікарняного листа, виданого Новотроїцькою лікарнею в частині дати його видачі.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях суб`єкта владних повноважень. При цьому, частина 2 статті 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності своїх рішень саме на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який заперечує проти позову.

Варто зазначити, що при розгляді справи в суді першої інстанції 18.06.2019р. судом було допитано в якості свідка лікаря - нарколога КНП «Новотроїцька центральна районна лікарня» ОСОБА_2 , який підписав висновок від 14.03.2019р. Попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідок підтвердив проходження позивачем 14.03.2019р. медичного огляду в смт.Новотроїцьке.

Щодо посилань апелянта на лист Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Херсонській області від 01.07.2019р. про результати проведення перевірки видачі ОСОБА_1 листка непрацездатності №820308, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки обґрунтованість перебування позивача на лікарняному виходить за межі предмету даного спору, де, передусім, встановлюється обґрунтованість висновків відповідача про появу позивача 13.03.2019р. в нетверезому стані на службі.

Крім того, вирішуючи спір, суд зазначає, що згідно положень п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС України, суд у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкті владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що відповідач при винесенні оскарженого наказу про звільнення з посади діяв з порушенням принципу пропорційності, оскільки за відсутності жодного належного беззаперечного доказу щодо перебування ОСОБА_1 на службі 13.03.2019р. в стані алкогольного сп`яніння, застосував до останнього найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення, який може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарне порушення містить ознаки саме такого порушення, а інші заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 підлягає поновленню на раніше займаній посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 жовтня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук