Справа № 140/465/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7246/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В, Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 140/465/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Мачульський В.В.,

час ухвалення рішення - 21.05.2019 року, 10:46 год,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 03.06.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» (далі - ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2018 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що інспекторами Головного управління ДФС у місті Києві проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що розташована за адресою: місто Київ, вул. Стеценка, 72, на якій здійснює свою господарську діяльність ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН», за результатами проведення якої складено акт фактичної перевірки від 31.10.2018 №1935/26/15/14/41048714.

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем пункту 11 розділу 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті» затверджена Постановою Національного банку України №148 від 29.12.2017 (далі - Положення №148).

На підставі даного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Волинській області 14.11.2018 винесено податкові повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 2 193658,30 грн.

ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає його таким, що суперечать положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню, оскільки на момент проведення перевірки книги ОРО (далі - КОРО) знаходились на місці проведення розрахункових операцій, заповнені відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем забезпечено щоденне друкування та підклеювання Z-звітів, відповідні записи про рух готівки та суми розрахунків внесені до 2 розділу КОРО. Позивач звертає увагу, що дані обставини підтверджуються книгами ОРО №р/1 та р/1, оригінали яких були надані під час перевірки, Z-звітами із зазначенням їх порядкових номерів, та які долучались до заперечень до акт перевірки. В розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» вчинені записи про оприбуткування готівки на підставі відповідних фіскальних звітних чеків, які належними чином підклеєні в розділі І «Фіскальні звітні чеки», тобто здійснено повну фіксацію повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображено на їх підставі готівку у КОРО.

На підставі вищевикладеного, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 №.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене із порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що на момент перевірки на АЗС була відсутня книга обліку розрахункових операцій (КОРО) в якій оприбутковується готівка. Працівниками ГУ ДФС в місті Києві в ході проведення фактичної перевірки встановили, що станом на 22.10.2018, Z-звіти по готівці які були на АЗС роздруковані та зберігались окремо від КОРО за 20.10.2018 - на суму 108990.22 грн., за 21.10.2018 - на суму 87503.50 грн., за 20.10.2018 - на суму 128517,37 грн., за 22.10.2018 - на суму 113720, 47 грн., всього на суму 438 731,66 грн., яка не була оприбуткована в КОРО. Даний факт підтверджується пояснення начальника АЗС Мельниченка Р.Ю . Неодноразові запити щодо надання КОРО ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» виконані не були.

За обставин відсутності доказів відображення у КОРО готівкових коштів в розмірі 438 731,66 грн. у повній сумі їх фактичних надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО за період з 20.10.2018 по 22.10.2018, що підтверджується актом перевірки, поясненнями начальника АЗС, відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції в розмірі 2 193 658,30 грн.

Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення перевірки КОРО знаходились на місці проведення розрахункових операцій, заповнені відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем забезпечено щоденне друкування та підклеювання Z-звітів, відповідні записи про рух готівки та суми розрахунків внесені до 2 розділу КОРО.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу, що дані обставини підтверджуються книгами ОРО №р/1 та р/1, оригінали яких були надані під час перевірки, Z-звітами із зазначенням їх порядкових номерів, та які долучались до заперечень до акт перевірки.

З оглянутих судом першої інстанції оригіналів КОРО №р/1 та р/1В встановлено, що в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» вчинені записи про оприбуткування готівки на підставі відповідних фіскальних звітних чеків, які належними чином підклеєні в розділі І «Фіскальні звітні чеки», тобто здійснено повну фіксацію повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображено на їх підставі готівку у КОРО.

З оглянутої КОРО № 000376991р/1 (за період який перевірявся) вбачається, що в ній містяться всі підклеєні Z-звіти за період з 20.10.2018 по 31.10.2018. У КОРО №р/1 (витяг за період, який перевірявся) аналогічно підклеєні щоденні Z-звіти - згідно копії витягу з 19.10.2018 по 31.10.2018. Крім того, до КОРО внесенні щоденні записи про облік руху готівки та сум розрахунків.

Отже, як встановлено в ході розгляду справи, на позивачем забезпечено щоденно підклеювання Z-звітів і занесення даних до КОРО, що свідчить про належний облік та оприбуткування готівки в касі на повну суму її фактичного надходження та дотримання ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» вимог пункту 11 Положення № 148.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вважає, що відповідач прийшов до безпідставного висновку про порушення позивачем пункту 11 розділу ІІ Положення №148 щодо несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів у сумі 438 731,66 грн.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що працівниками Головного управління ДФС у місті Києві в період з 22.10.2018 по 31.10.2018, на підставі направлень на перевірку №№6763, 6764 від 22.10.2018, проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» АЗС з магазином, що розташована за адресою: місто Київ, вул. Стеценка, 72, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 31.10.2018 1935/26/15/14/41048714.

В ході проведення перевірки встановлено факт несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів у сумі 438 731,66 грн. Зокрема, роздруковані на АЗС Z-звіти зберігались окремо від КОРО за 20.10.2018 - на суму 108990.22 грн., за 21.10.2018 - на суму 87503.50 грн., за 20.10.2018 - на суму 128517,37 грн., за 22.10.2018 - на суму 113720, 47 грн., чим порушено пункт 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017.

На підставі акта перевірки від 31.10.2018 1935/26/15/14/41048714 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 №, яким до ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 193 658,30 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у КОРО.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно з статтею 2 вказаного Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, в первинній редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Положення №148) яким визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами.

Відповідно до підпунктів 13, 18 пункту 3 Положення № 148 книга обліку - касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат; оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.

Згідно з пунктом 5 Положення № 148 суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 11 Положення №148 встановлено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Таким чином, в період, за який контролюючим органом виявлено порушення, оприбуткування готівки для підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО, полягало в сукупності наступних дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки, зокрема, у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на підставі таких готівки у касовій книзі.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 3 цього ж Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність врегульований Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148.

Пунктом 11 Положення №148 передбачено, що готівка, яка надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб-підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО/занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб`єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для: підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії; обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Отже, вищенаведені правові норми дають підстави для висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.12.2012 (справа №21-400а12), від 04.11.2015 (справа №825/554/15-а), Верховним Судом у постановах від 31.07.2018 (справа №813/2229/17), від 17.12.2018 (справа №810/3811/17).

Вивчивши матеріали справи та доводи апелянта, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Окрім того, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано контролюючим органом, на момент проведення перевірки КОРО знаходились на місці проведення розрахункових операцій, заповнені відповідно до вимог чинного законодавства, позивачем забезпечено щоденне друкування та підклеювання Z-звітів, відповідні записи про рух готівки та суми розрахунків внесені до 2 розділу КОРО.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що дані обставини підтверджуються книгами ОРО №р/1 та р/1, оригінали яких були надані під час перевірки, Z-звітами із зазначенням їх порядкових номерів, та які долучались до заперечень до акт перевірки.

З оглянутих судом першої інстанції оригіналів КОРО №р/1 та р/1В встановлено, що в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» вчинені записи про оприбуткування готівки на підставі відповідних фіскальних звітних чеків, які належними чином підклеєні в розділі І «Фіскальні звітні чеки», тобто здійснено повну фіксацію повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображено на їх підставі готівку у КОРО.

З оглянутої КОРО № 000376991р/1 (за період який перевірявся) вбачається, що в ній містяться всі підклеєні Z-звіти за період з 20.10.2018 по 31.10.2018. У КОРО №р/1 (витяг за період, який перевірявся) аналогічно підклеєні щоденні Z-звіти - згідно копії витягу з 19.10.2018 по 31.10.2018. Крім того, до КОРО внесенні щоденні записи про облік руху готівки та сум розрахунків.

Отже, як встановлено в ході розгляду справи, на позивачем забезпечено щоденно підклеювання Z-звітів і занесення даних до КОРО, що свідчить про належний облік та оприбуткування готівки в касі на повну суму її фактичного надходження та дотримання ТзОВ «ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН» вимог пункту 11 Положення № 148.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 140/465/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 02.10.2019 року