Справа № 127/17258/19
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/319/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника -адвоката Бушти В.О.,

представника відповідача Вихристюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби, виконуючого обов`язки начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби Путишина Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, у якому просив суд скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0306/40100/19 від 04.06.2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою в.о. начальника Вінницької митниці ДФС Путишина І.І. від 04.06.2019 року в справі про порушення митних правил №0306/40100/19 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 61390,74 грн. Підставою винесення даної постанови стало те, що ОСОБА_1 при поданні митної декларації визначив невірний код товару згідно з УКТЗЕД, що як наслідок призвело до зменшення розміру митних платежів. Митний орган самостійно змінив для ТОВ «ГРУТЕК» 15.03.2019 року код товару №4 електронної декларації з на і підприємство сплатило всі митні платежі, які передбачено для даного коду товарів УКТЗЕД, в тому числі і 20643,59грн., товар було розмитнено митним органом та здійснено випуск цього товару у вільний обіг на території України. Ніяких негативних наслідків дана ситуація не створила, бюджетні платежі сплачено у повному обсязі.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови митний орган не взяв до уваги той факт, що на даний час на утриманні позивача перебуває двоє малолітніх дітей та дружина ОСОБА_2 , яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Заробітна плата позивача за січень-травень 2019 року склала 30000,00грн., тобто грошове стягнення у розмірі, що визначений у постанові від 04.06.2019 року більше ніж у два рази перевищує його дохід за п`ять місяців 2019 року. Дана ситуація є необ`єктивною у випадку того, що як зазначалося вище, товариством сплачено всі митні платежі. Позивач вважає, що за таких умов у його діях немає складу порушення митних правил, а постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Бушта В.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача Вихристюк В.Д. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, просила залишити позов без задоволення, а постанову митного органу - без змін (а.с. 42-45).

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

По справі судом встановлено, що 15.03.2019 року головним державним інспектором ВМО №1 м/п «Вінниця-центральний» Вінницької митниці ДФС Головняк В.С. було складено протокол про порушення митних правил №0306/40100/19 відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МК України (а.с. 47-48).

Постановою в.о. начальника Вінницької митниці ДФС Путишина І.І. від 04.06.2019 року в справі про порушення митних правил №0306/40100/19 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 61390,74 грн. (а.с. 26-29).

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що 14.03.2019 року об 11 год. 23 хв. з метою митного оформлення товарів у митному режимі «імпорт» шляхом електронного декларування, особою уповноваженою на роботу з митним органами ТОВ «ГРУТЕК» ОСОБА_1 , було подано до відділу митного оформлення №1 митного поста «Вінниця - центральний» Вінницької митниці ДФС митну декларацію типу «IM 40 ДЕ», яка була зареєстрована за №UA401010/2019/017604, згідно якої товар №4 задекларовано як «Насос- дозатор (гідроруль) 100-as /MsZ/ арт. OSPC 100 ON 150-1155 - 58 шт.; Насос-дозатор (гідроруль) 160-as /MsZ/ арт. OSPC 160 ON 150G0030 - 51 шт.; Насос-дозатор (гідроруль) 160-as /MsZ/ арт. OSPC 160 ON 150G0030 - 116 шт., загальна кількість 225 шт.», за кодом УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита складає 0%), митна вартість 344059,71 грн. та вагою нетто 1390,052 кг.

За результатами аналізу поданих до митного оформлення документів та внаслідок спрацювання Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виникли сумніви щодо правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД.

Згідно п.3 ст. 69 МК України, у декларанта було письмово витребувано документи, на підставі яких ним було прийнято рішення по класифікації товару №4.

За результатами проведеного митного огляду даного товару та Аналізу наданих декларантом документів, з метою перевірки правильності визначення класифікаційного коду товару №4 згідно УКТ ЗЕД, було направлено запит до спеціалізованого підрозділу класифікації товарів.

За результатами опрацювання запиту підрозділу митного оформлення, відділом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС винесено класифікаційне рішення від 15.03.2019 року КТ-UА-2019, згідно якого змінено опис та код товару №4 згідно УКТ ЗЕД на , що оподатковується за ставкою ввізного мита 5%.

Згідно службової записки відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 15.03.20109 року № 618/02-80-19-01, загальна сума митних платежів, що підлягають сплаті при митному оформленні товару №4 із врахуванням рішення КТ-UА-2019 від 15.03.2019 року, повинна складати 89455,52 грн., що на 20643,58 грн. більше, ніж зазначено у поданій ОСОБА_1 електронній митній декларації №UА401010/2019/017604.

Станом на день розгляду справи, рішення відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС КТ-UА-2019 року 15.03.2019 року в порядку, передбаченому ст. 24, ч. 7 ст. 69 МК України, оскаржене не було.

Відповідно до графи №54 митної декларації №UА401010/2019/017604 від 14.03.2019 року особою,відповідальною за заповнення митної декларації та надання до митного органу документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, є декларант ТОВ «ГРУТЕК» - в особі директора ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься рішення відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС №КТ-UА-2019 року від 15.03.2019 року (а.с. 51), яким змінено код товару на .

Також в матеріалах справи міститься протокол опитування в справі про порушення митних правил №0306/40100/19, відповідно до якого ОСОБА_1 на запитання «Чи усвідомлюєте Ви, що зазначення в митній декларації недостовірних даних може мати наслідком недобору митних платежів та відповідних санкцій до декларанта, а також чи визнаєте Ви власну провину щодо невірної класифікації товару №4 згідно МД №UА401010/2019/017604 від 14.03.2019?» відповів «Так, усвідомлюю, проте я при поданні митної декларації вважав, що заявляю достовірні дані, відповідно, ніякого умислу в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів я не мав, власну вину щодо невірної класифікації товару №4 визнаю та погоджуюсь з класифікаційним рішенням №КТ-UА-2019 від 15.03.2019 р. в повній мірі.

При вирішенні даного адміністративного спору суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 МК України за письмовими зверненнями декларантів або уповноважених ними осіб органи доходів і зборів приймають попередні рішення щодо застосування окремих положень законодавства України з питань державної митної справи. Такі рішення виносяться до початку переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 68 МК України в едення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими (ч. ч. 2, 4, 7 ст. 69 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів. Відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД;

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Судом встановлено, що позивач здійснював декларування товару на підставі наданих йому товаросупровідних документів, що здійснював міжнародне переміщення, код товару визначався ним на підставі пояснень УКТ ЗЕД до товарної позиції 8413. При визначенні коду УКТ ЗЕД позивач спирався на власний досвід при декларуванні подібних товарів (а.с. 49 зворотня сторінка).

Однак за наслідками проведених досліджень митним органом було встановлено інший код УКТ ЗЕД задекларованого ОСОБА_1 товару та відповідно інша ставка мита, а саме змінено код товару (ставка ввізного мита складає 0%) на (ставка ввізного мита складає 5%).

Зі зміною митним органом коду товару на позивач ОСОБА_1 погодився, подавши митну декларацію UA401010/2019/017916, де вказав код товару та здійснив відповідні митні платежі.

Позивач також не надав суду доказів, що раніше він неодноразово при розмитненні аналогічних товарів подавав митні декларації із зазначенням коду товару (ставка ввізного мита складає 0%) і митниця будь-яких претензій до нього з даного приводу не пред"являла, до відповідальності не притягувала.

Отже, встановлені у справі фактичні обставини дають підстави вважати про правомірність та обґрунтованість прийнятої відповідачем постанови та відсутність підстав для її скасування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Суд вважає, що позивач не довів суду належними доказами неправомірність оскаржуваної постанови від 04.06.2019 року, не надав відповідних доказів про неправомірність визначення митним органом коду товару , а не .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 68, 69, 75, 257, 264, 485 МК України, ст.ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 132, 134, 139, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби, виконуючого обов`язки начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби Путишина Ігоря Івановича про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 02.10.2019 року.

Суддя: