Справа № 727/3498/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/3498/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободян Г.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

02 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодяна Вадима Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодяна В.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №983652 від 12.03.2019.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.08.2019 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 02 жовтня 2019 року о 14:30.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема направленням на електронну адресу позивача та відповідача повістки про виклик до суду від 26.09.2019, копії ухвал від 26.09.2019 та копії апеляційної скарги, та з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (27.09.2019).

30.09.2019 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із призначенням судового засідання в Івано-Франківському окружному адміністративному суді. Також у заяві зазначено, що позивачем не отримано копії апеляційної скарги. Однак, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні вказаної заяви, оскільки згідно даний документ не підписаний електронно-цифровим підписом, що підтверджується довідкою складеною головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду.

Щодо посилання представника позивача на те, що позивач не отримав копії апеляційної скарги, то слід зазначити про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, а також направлення на електронну адресу позивача копії ухвал суду від 26.09.2019, повістки про виклик до суду, копії апеляційної скарги та пам`ятки про права та обов`язки, що підтверджується довідкою від 27.09.2019. (а.с.85).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та зважаючи на скорочені терміни розгляду даної категорії справ, встановлені ст.286 КАС України, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно змісту оскаржуваної постанови серії ЕАВ №983652, 12.03.2019 о 15:56 год. автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , по вул. Героїв Майдану, 176, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 "г" ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.24).

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 15.9 «г» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, якими визначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на 7- подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно п. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, встановлено ч.1 ст. 122 КпАП України.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно оскаржуваної постанови, 12.03.2019 о 15:56 год. автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , по вул. Героїв Майдану, 176, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що оскаржувана постанова у відповідності до вимог ч.3 ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, через що висновки про описані обставини не засновані на жодному з доказів, джерела яких перелічені в ст.251 КУпАП.

Так, до суду першої інстанції відповідачем подано диск з відеозаписом подій, що відбувалися під час притягнення до відповідальності позивача, що на думку апелянта підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке і була винесена оскаржувана постанова.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може вважати зазначений диск належним та допустимим доказом вини позивача з наступних підстав.

Згідно з ч.2-3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення вимог статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №983652 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 24.01.2019 в справі №428/2769/17.

Доводи апелянційної скарги про те, що відеозаписи створювався безпосередньо до та під час розгляду адміністративної справи, тому не могли бути матеріалами адміністративної справи та відомості щодо них в постанову не заносилися, колегія суддів відхиляє, оскільки вважає їх необгрунтованими, так як відповідачем здійснювалась відеофіксація подій, що відбувалися під час притягнення до відповідальності позивача, а тому відповідач мав можливість внести відомості щодо відеозапису у постанову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що оскаржувана постанова у відповідності до вимог ч.3 ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, а тому відповідачем не надано будь-яких належних та достатніх доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з наведеного, постанова серії ЕАВ №983652 від 12.03.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.