Справа № 200/8831/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 р. Справа№200/8831/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши у спрощеному (письмовому) проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування висновку щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування висновку щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 11.08.2003 року до 06.11.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ. 09.08.2017 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, через що 21.02.2018 року ГУ НП в Донецькій області затверджений висновок про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 123340 грн., яка була перерахована на рахунок позивача. 25.04.2019 року був проведений огляд та видано довідку до акту огляду МСЕК, якою визначено ІІІ група інвалідності, причина інвалідності, захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення.

Позивач вважає, що через зміну причинного зв`язку захворювання він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 480250 грн. З наведених підстав просить суд визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року та зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у вказаному розмірі, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 97, підпунктом «в» п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».

У відзиві на адміністративний позов відповідач заявлені вимоги не визнав та зазначив, що станом на час звільнення зі служби 29.06.2017 року встановлено захворювання ОСОБА_1 , яке одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Позивач як на момент винесення висновку від 21.02.2018 року, так і на момент винесення висновку від 05.06.2019 року мав інвалідність ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, а не у зв`язку із отриманням поранення.

Вважає, що відповідачем правомірно встановлено та нараховано позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до вимог статей 97 та 99 Закону України «Про Національну поліцію» (наявність інвалідності ІІІ групи у зв`язку із захворюванням), та відмовлено у встановленні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із пораненням. З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 17 липня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в ОВС з 28.02.2004 року до 06.11.2015 року. З 07.11.2015 року проходив службу на посаді начальника відділу у складі управління кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 29.06.2017 року № 302 о/с звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу - за рішенням медичної комісії).

Постановою медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 53 від 14.07.2017 року встановлено, що наявні у ОСОБА_1 захворювання пов`язані з проходженням служби в поліції. Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с.11).

21.02.2018 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю та наказом ГУНП в Донецькій області від 01.03.2018 року № 559 на підставі підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 123340,00 грн. (70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) (а.с.14-15).

26.12.2018 року зазначену одноразову грошову допомогу позивачу виплачено (а.с.17, 45).

30.01.2019 року позивачем подана заява про перегляд та винесення нової постанови медичної (війського-лікарської) комісії (а.с.18), на підставі чого 28.02.2019 року медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» винесено постанову № 79, якою постанову № 53 від 14.07.2017 року відмінено та встановлено, що станом на час звільнення зі служби - 29.06.2017 року захворювання ОСОБА_1 одержане під час несення служби в поліції та під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (а.с.21).

26.04.2019 року позивач звернувся до відповідача з проханням нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням вже виплаченої суми.

05.06.2019 року ГУНП в Донецькій області винесено висновок про наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 123340,00 грн., які вже є виплаченими. Тобто, відмовлено у задоволенні заяви від 26.04.2019 року (а.с.46).

Не погодившись із вказаним висновком позивач звернувся до суду із цим позовом.

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини врегульовані нормами спеціального законодавства: Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII, Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України 21.09.2017 року № 788, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: [...]

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; [...].

Інші пункти частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII не передбачають настання інвалідності, отже, не стосуються спірних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 99 Закону № 580-VIII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: [...]

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (підпункт «в» пункту 4 частини 1 статті 99 Закону № 580-VIII).

Висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю від 21.02.2018 року та наказом ГУНП в Донецькій області від 01.03.2018 року № 559 на підставі підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 99 Закону № 580-VIII ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 123340,00 грн., що відповідає сумі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Таким чином, спір полягає у тому, що, на думку позивача, належна йому сума одноразової грошової допомоги повинна визначатися за пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII, а не за пунктом 4 вказаної частини у відповідній редакції.

Різниця у підставах виплати одноразової грошової допомоги за наведеними пунктами полягає в тому, що за пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII допомога призначається у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції.

Отже, вказана норма стосується випадків інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), але ця норма не передбачає випадків захворювання поліцейського, навіть під час чи внаслідок участі в антитерористичній операції.

Натомість, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 вказаного Закону № 580-VIII підставою виплати допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Постановою № 79 скасовано постанову № 53 та встановлено, що станом на час звільнення зі служби - 29.06.2017 року встановлене захворювання ОСОБА_1 одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Тобто, позивач як на момент винесення висновку від 21.02.2018 року, так і на момент винесення висновку від 05.06.2019 року, мав інвалідність ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, а не у зв`язку із отриманням поранення, через що до нього не застосовується пункт 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII.

За наведених обставин, відсутні підстави для виплати відповідачу допомоги у сумі 250 розмірів прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи судом не встановлено порушень з боку відповідача щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, підстави виплати та розмір якої відповідають пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII.

Відповідачем дотримані Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджені наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4 у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України 21.09.2017 року № 788.

З наведених підстав суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, через що заявлені у справі вимоги задоволенню не підлягають.

Через відсутність понесених судових витрат у справі відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись статтями 2, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (м. Маріуполь, вул. Нахімова, буд.86, ) про визнання протиправним та скасування висновку щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов