Справа № 159/3477/19
Суддя: Лесик В. О.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3477/19
Провадження № 2-а/159/119/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді Лесика В.О.,
за участю секретаря Шокот С.Т.,
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області Волновецького Олександра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Луганській області Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області Волновецького Олександра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Луганській області Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №521536 від 18.06.2019 року.

Як вбачається із вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач 18.06.2019 року о 02 год. 45 хв. керував автомобілем BOVA FHD 127.365 д/н НОМЕР_1 , в м. Лисичанськ по вул.Сосюри, 332 здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 122 ч.3КУпАП.

Вважає, дії інспектора незаконними, а винесену постанову протиправною виходячи з того, що він здійснював міжнародні перевезення, тобто мав право рухатись по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, про що повідомляв представника відповідача на місці вчинення правопорушення.

Позивач вказує, що в зазначену дату керував автомобілем BOVA FHD 127.365 д/н НОМЕР_1 та був зупинений о 02год. 45 хв. в м. Лисичанськ по вул..Сосюри,332, оскільки як водій ТДВ «Ковельське АПТ» здійснював маршрутне перевезення пасажирів з території Польщі до території України за маршрутом «Северодонецьк (Україна)-Зелена Гура (Польща)» і хотів здійснити рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки мав перевагу в цьому напрямку руху відповідно до ПДР. Зазначає, що на дорозі був розміщений інформаційно-вказівний знак 5.10.2 «Виїзд на дорогу із смугою для руху марштрутних транспортних засобів», а знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», як зазначено в постанові.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автобусний маршрут міжнародний-це автобусний маршрут, який перетинає державний кордон України.

Вважає, що здійснював рух пасажирським автобусом згідно маршруту, мав в автобусі маршрутний паспорт, а отже мав право рухатись по смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він порушив вимоги ПДР України. Просив скасувати постанову відповідача від 18.06.2019 року, а провадження у справі закрити.
Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог ст.ст. 33, 251, 252,280 КУпАП, оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося та його законні права порушені. Вважає її незаконною.
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.07.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач вважає постанову винесену відповідачем незаконною та просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення НК №521536 від 18.06.2019 року.
Відповідачі в судове засідання не з`явились.
Відповідач - поліцейський взводу №1 роти №1батальону УПП в Луганській області надіслав відзив на позовну заяву , в якому зазначив, що ним 18.06.2019 року на місці вчинення правопорушення була винесена постанова НК №521536 від 18.06.2019року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 КУпАП і накладено на нього адміністративного стягнення у виді 510 гривень штрафу. Під час спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 , останній визнав , що він дійсно здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8.
Вважає постанову, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3ст.122КУпАП законною та обґрунтованою, зазначивши, що позивач був притягнутий до відповідальності у відповідності до вимог законодавства за порушення Правил дорожнього руху, і зокрема п.4 постанови Кабінету Міністрів України №30, що стверджується також відеофіксацією даного адміністративного правопорушення.

Зокрема, співвідповідач зазначає , що наведені факти позивачем в адміністративному позові є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, та враховуючи норми чинного законодавства, , прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом установлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №521536 від 18.06.2019року ОСОБА_1 18.06.2019 року о 02 год. 45 хв. керував автомобілем BOVA FHD 127.365 д/н НОМЕР_1 , в м. Лисичанськ по вул.Сосюри, 332 здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 122 ч.3КУпАП та нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про національну поліцію " (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожньою руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи. які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом з тим, позивач не заперечує факт наявності вказаних у оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин (тобто, що він керував автомобілем BOVA FHD 127.365 д/н НОМЕР_1 та в зазначену в постанові дату та час був зупинений працівником поліції.

Із поданого позивачем адміністративного позову убачається, що останній факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний, посилається на те що поліцейський не взяв до уваги його пояснень, проте що він мав право рухатись по даній полосі, та не надав доказів того, що він порушив вимоги ПДР України, не ознайомив його з винесеною постановою та при розгляді справи поліцейським не роз`яснено йому права та обов`язки.
Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3ст.122КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при винесенні оскаржуваної постанови.
Однак, суд не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до Постанови КМ "Про Правила дорожнього руху" від 10.10.2001 N 1306 маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.
Відповідно до п.17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.
Таким чином, із врахуванням пояснень позивача в адміністративному позові та письмового заперечення представника відповідача, відеозапису з місця вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивача у його вчиненні є повністю доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.
Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 18.06.2019 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.5,6,7,9,77,241-247,268,271,286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :
У позові ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Луганській області Волновецького Олександра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Луганській області Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №521536 від 18 червня 2019 року відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.
Повний текст рішення виготовлено 01.10. 2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик